22 H. HUSS, BAKTERIOLOGISKA UNDERSÖKNINGSMETODER. 



prof vid den ena af dessa temperaturer tillräckligt tillförlitliga upplysningar erhållas om 

 ett vattens renhetsgrad i hygieniskt hänseende. Förf. anser sig för sin del af de utförda 

 undersökningarnas resultat hafva blif vit öfvertygad om att Eijkman' s jäsningsprof, ansatt 

 vid 44,5 — 45°, lämnar mycket goda hållpunkter i och för bedömning af ett vattens be- 

 skaffenhet i här afhandlade afseende. Vid undersökningarna å Vattenledningsverkets 

 laboratorium hålles temperaturen mellan 44,5 och 45°. Ett öfverskridande af de af 

 Eijkman såsom maximum föreslagna 46°, om också blott med en half grad, gör profvet 

 odugligt. Eijkman (14) antager, att orsaken till att efterpröfningarna af hans jäsnings- 

 prof i så många fall lämnat otillfredsställande resultat är att söka uti användandet af 

 okänsliga termoregulatorer i termostaterna. Af denna anledning föreslår Eijkman 

 att sänka temperaturen något, t. ex. till 45°. Substratets reaktion är också, såsom 

 Eijkman påvisat, af stor betydelse. Upphettas den koncentrerade dextroslösningen 

 (se sid. 7) vid för hög temperatur vid steriliseringen, erhållas negativa utslag äfven med 

 vatten, som innehålla B. c o 1 i. Vid förf:s undersökningar har dextrospepton- 

 vätskan alltid steriliserats uti strömmande vattenånga. 



Framställes nu den frågan: Skall jäsningsprof vet bedömas efter 24 eller 48 tim- 

 mar?, så anser sig förf. med ledning af utförda undersökningar böra svara, att en 

 tid af ungefär två dygn är tillräcklig. Efter 43 timmar bedömas jäsningsprof ven vid 

 Vattenledningsverkets laboratorium, och denna tid har visat sig vara tillräcklig. Att 

 bedöma dem redan efter 24 timmar, såsom Christian (12) föreslår, anser förf. ej vara 

 riktigt. Af ofvan behandlade, vid 45° positiva jäsningsprof (91 st.) voro 16 negativa 

 t. o. m. 24 timmar. Efter 43 timmar visade alla dessa gasbildning och ur 3 af kolfvarna 

 lyckades det att isolera 45°-c ö 1 i. Detta talar för, att jäsningsprof ven ej böra bedömas 

 för tidigt. En stor del atypiska B. c o 1 i torde först efter längre tid — om de öfver 

 hufvud taget komma till utveckling — bilda gas ur dextros (jfr 19). 



Iakttagas ofvan diskuterade försiktighetsmått och tillvägagångssätt vid ansättandet 

 af Eijkman' s jäsningsprof, så är förf. af den åsikten, att undersökningsmetodens känslig- 

 het är - - såsom Eijkman själf påpekar i sitt arbete (14) — tillfredsställande. Samma 

 mening hyser på grundval af noggrann pröfning af metoden ett flertal andra bakterio- 

 loger. Christian (12) säger: »Om någon skulle invända, att äfven de bakterier (B. 

 c o 1 i), som växa vid 37°, men icke vid 46°, indicera farliga föroreningar, så kan denna 

 invändning icke godkännas. De i härvarande institut befintliga stammarna af B. c o 1 i, 

 liksom äfven ett antal särskildt ur fäces från vuxna, barn, kaniner, marsvin, kanarie- 

 fåglar, etc. isolerade stammar gåfvo samtliga gasbildning vid 46°». Äfven Bulir 

 (8) har funnit Eijkman's jäsningsprof känsligt. Till samma resultat kom Worthmann 

 (71) vid sina undersökningar. »Det finnes visserligen», skrifver Worthmann, »många 

 stammar af B. c o 1 i, som gifva negativt resultat vid Eijkman's jäsningsprof, men dessa 

 förekomma som det synes städse tillsammans med sådana, som förmå bilda gas vid 46°. 

 Det EiJKMAN'ska profvet torde därför vid undersökning af vatten, som varit utsatt för 

 fäkal förorening, alltid utfalla positivt, om tillräckliga mängder af objektet användas 

 härför.» Schweiz 1 lifsmedelsbok (60) påbjuder användandet af Eijkman's jäsningsprof 

 för påvisandet af varmblods-c o 1 i (B. c o 1 i i inskränkt bemärkelse) i dricksvatten. 

 Hilgermann (24) begagnar i första hand det EiJKMAN'ska profvet vid undersökning 



