H. HUSS. BAKTERIOLOGISKA UNDERSÖKNINGSMETODER. 



5. Vattnets halt af å järngelatin svafvelvätebildande 



mikroorganismer. 



Vid ett par undersökningsserier — Mälaren och insjöarna hösten 1913 — bestäm- 

 des vattnets halt af svafvelvätebildande mikrober genom att sprida 1 cm 3 eller mindre 

 mängder af objektet i järngelatin och efter 5 dagar räkna de svarta, resp. brunsvarta 

 kolonier, som utvecklat sig. Vid dessa bestämningar kommo sålunda blott sådana 

 mikroorganismer i betraktande, som ur ägghviteänmen frigöra svafvelväte. Materialet 

 för det i våra vattendrag på biologisk väg alstrade svafvelvätet utgöres emellertid som 

 bekant icke endast af ägghviteänmen, äfven oorganiska svafvelföreningar, t. ex. sul- 

 fater, användas härför af vissa organismer. Det vid svafvelvätets oxidation i vattnet 

 utfällda svaflet förblir säkerligen ej heller någon afsevärd tid i denna form. Svafvel- 

 väte återbildas, äfven i detta fall under mikroorganismers medverkan. 



Ju större mängd afloppsvatten invid bebodda samhällen belägna vattendrag mot- 

 taga, desto högre är vanligen dessas halt af å peptonhaltiga näringssubstrat utveck- 

 lingsbara mikroorganismer. Då emellertid en del af torrsubstansen i kloakvatten ut- 

 göres af ägghviteänmen eller dessa närstående föreningar och det väl i de flesta fall för- 

 håller sig så, att vattendragets halt af dessa ämnen stiger i samma mån som nämnda 

 förorening tilltager, ansåg förf. det ingalunda omöjligt att kvantitativa bestämningar 

 af i vattnet förekommande, ägghvitespaltande och härvid svafvelvätebildande mikro- 

 organismer skulle kunna lämna för bedömningen af mediets renhetsgrad uti ifrågava- 

 rande af seende värdefulla upplysningar. Kruse (36) påpekar dock, att förruttnelse- 

 bakterierna, h vilka tillhöra de organismer, som frigöra svafvelväte ur ägghviteföreningar, 

 finna ett jämförelsevis inskränkt fält för sin verksamhet i naturen i detta af seende. 



Vi öfvergå nu till besvarandet af frågan: Kan man af ett vattens halt af i ägg- 

 hvitehaltiga näringsmedier svafvelvätebildande mikroorganismer draga några slutsatser 

 rörande dettas renhetsgrad i hygieniskt afseende? Till frågans belysning meddelas först 

 här nedan resultaten af 1913 års undersökningar af Mälaren och insjöarna inom Stock- 

 holm och i dess omnejd. 



Af dessa tabeller framgår, att de ur ägghviteänmen svafvelvätebildande mikro- 

 organismerna befunnits vara mer eller mindre talrika i de förorenade vattnen, under 

 det att de uti de renare och renaste sjöarna antingen helt saknas eller ock förekomma i 

 fåtal. Så visade sig de ur Björkfjärden hämtade prof ven i de mängder af vattnet som 

 undersökts fria från svafvelvätebildare. Detsamma var förhållandet med Källtorps- 

 sjön, Trehörningen, Orlången vid Björksättra, Magelugnen vid Russtorp, Drefviken vid 



