10 



K. L. EKMAN, DEN SVENSKA HYDROGRAFISKA EXEDITIONEN 1877, 



H 



sig i förtid. Denna olägenhet tmdanrödjes bäst genom begagnande af metalltråds-lina, 

 men om hamplina måste begagnas, blir det nödvändigt att öka apparatens fallhastighet 



genom vidhängande af en tillräcklig vigt, om den skall kunna 

 säkert tjenstgöra på djup af viss storlek. Att angifva något 

 närmare härom är ej möjligt, emedan ganska mycket beror på 

 den använda linans groflek. 



Under apparatens nedfirande får ej heller något tillfälligt 

 afbrott ega rum, ty man torde ej säkert kunna räkna på att 

 cylindern vid fortsatt nedfirande åter öppnas, äfven om den ej 

 är försedd med spärrhake, såsom fallet är med de följande 

 apparaterna. Ett säkert bevis att apparaten varit öppen vid 

 ankomsten till det afsedda djupet kan man i allmänhet erhålla, 

 om man, då detta uppnatts, fattar linan med handen och kraf- 

 tigt rycker den uppåt. Den stöt, som uppkommer, då den vid 

 linan fastade apparaten dervid möter den nedfallande cylindern, 

 fortplantar sig nemligen till handen och kan tydligt kännas 

 intill åtminstone 100 meters djup. 



De ofvanbeskrifna apparaternas upphalning måste äfven 

 ske jemnt och stadigt, enär de möjligen skulle kunna öppnas, 

 om de finge tillfälle att sänka sig. Om man arbetar med dem 

 under sjögång, så kan man hafva anledning att aktgifva på 

 denna omständighet. 



Hvad beträffar de anförda apparaternas förmåga att gifva 

 ett rent prof af vattnets beskaffenhet på det afsedda djupet, så 

 kan mot dem den anmärkning göras, att något vatten från 

 öfre lager skulle kunna stanna under cylinderns öfre, omvikna 

 kant. Huruvida så är fallet, eller huruvida denna lilla vatten- 

 mängd tillräckligt hastigt bortspolas af det vatten, som strömmar 

 uppåt genom cylindern, kan jag ej afgöra, men det måste med- 

 gifvas att denna form af cylinderns öfre del innebär en ofull- 

 komlighet, Särskildt kan nian misstänka att den luft, som kan 

 stanna under denna kant da apparaten användes i vattnet, ej 

 fullständigt bortsköljes och att derför ett med en dylik apparat 

 taget vattenprof ej egnar sig till undersökning af djupvattnets 

 gasformiga beståndsdelar. Denna ofullkomlighet har jag sökt 

 undanrödja vid konstruktionen af följande apparat, 



DjujpvatU nhemtare n:o 3, afsedd för mattliga djup och 

 vattnets undersökning på både gasformiga och fasta bestånds- 

 delar. Cylinderns undre tätning sker här på samma sätt som 

 vid föregående apparater, men dess öfre tätning åstadkommes 

 deriffenom, att cylinderns öfre ända är något smalare än den undre och lindrigt pressas 

 mot kautscliu-ringen s, då cylindern nedfaller. Största svårigheten var här att åstadkomma 

 en fullständig anslutning mellan metallen och kautscliu-ringen utan att friktionen på den 



