IB F. L. EKMAN, DEN SVENSKA HYDROGRAFISKA EXPEDITIONEN 1K77. 



Koefficienten syntes således blifva konstant vid en upphamingshastighet af omkring 100 

 meter i minuten. 



Cylinderns undre tätning är hos denna djupvattenherntare annorlunda beskaffad än 

 hos de föregående och åstadkommes derigenom att cylinderns underkant trycker mot en 

 platt kautschu-ring u (se Hg. 11), som betäcker en i bottenplattan utsvarfvad ränna. 

 Kautschu-plattan är med en stark messingsring t och flera skrufvar fastklämd vid botten- 

 plattan och rännan kommunicerar medelst ett par sidohål i bottenplattan med vattnet utan- 

 för apparaten. Denna tätning verkar fullkomligt. Apparater försedda med kautschu-tät- 

 ningar böra dock ej förvaras i sluten ställning, emedan kautschu-ringarne i sa fall kunna 

 deformeras, eller till och med småningom fastna vid metallen. 



Med afseende på kautschu-tätningen anser jag mig slutligen böra tillägga följande 

 anmärkning. Beträffande apparatens öfre tätningsring har jag antagit att, emedan vatten- 

 trycket verkar på densamma både inifrån och utifrån, så skulle den ej kunna undergå 

 någon formförändring, som förhindrade tätningen. En sammanpressning af sjelfva kautschu- 

 massan till något mindre volum skulle dervid knappast hafva något att betyda. Jag har 

 vidare antagit att kautschuk, ehuru den förstöres vid ett visst starkare tryck mellan fasta 

 ämnen, skulle kunna uthärda äfven det starkaste vattentryck, som förekommer i hafvet, 

 utan att förstöras till sina egenskaper. »Skulle så emellertid ej vara förhållandet, utan 

 kautschuk t. ex. vid mycket stort vattentryck betydligt utsvälla till följe af vattnets in- 

 trängande i dess porer, så måste naturligtvis någon annan slags tätning användas för 

 vattenhemtare afsedda för oceäniska djup, ehuru de ofvannämnda visat sig fullt använd- 

 bara vid djup af några hundra meter. 



De ifrågavarande djupvattenhemtarne tillverkades af hufvudsakligen samma materialer 

 som n:o 4 och till ett pris af 540 francs för den med visarverk försedda apparaten och 

 470 francs för den andra. 



Djupvattenherntare n-'o 3, afsedd för mäktiga djup och vattenprofvets undersökning 

 såväl för dess värmegrad, som på dess fasta och gasformiga beståndsdelar. 



Det syntes mig möjligt att inrätta en vattenhemtare sa, att vattnets temperatur ej 

 hunne att märkbart förändras under den för apparatens upphalande från måttliga djup 

 behöfliga tiden. Under förutsättning att detta kan ske vinnas följande fördelar. Sjelfva 

 temperaturbestämningen kan utföras med en vanlig termometer, som är lättare kontrollbar, 

 mindre utsatt för tillfälliga och varaktiga förändringar och derföre att föredraga framför 

 de dyrbarare djupvattentertnometrarne. Den tid, som åtgår för djupvattentermometerns 

 accommodering, 1 kan inbesparas, hvilket har särskild betydelse, då många temperatur- 

 bestämningar önskas från små eller mäktiga djup, enär vattenprofvets upphemtning i dylika 

 fall fordrar mycket mindre tid än djupvattentermometerns accommodering. Äro omstän- 

 digheterna vid profvens upphemtning sådana, att svårighet möter att bibehålla fartygets 

 läge oförändradt under tiden för observationerna, så blir denna tidsbesparing af ännu större 



kala ställningen, hvilken är erforderlig för ett fullt rigtigt resultat. Helt visst kommer dock den liar ifrågava- 

 rande apparatens ställning under upphalningen att bli vida mera vertikal än linans, i fall denna löpt ut i sned 

 riktning. 



1 För fullständig accommodering af en Miller-Casella-termometer från 18° till 0° i vallen har jag funnit 5 

 minuter behöfliga, om termometern hölls i rörelse, men ungefar 3-dubbla tiden, om termometern lag stilla. 



