40 F. L. EKMAN, DEN SVENSKA HYDROGRAFISKA EXPEDITIONEN 1877. 



sednare är bredt och har en djupt utsvarfvad ränna, hvars båda sidor med hvarandra göra 

 ungefär en rät vinkel. Vid g passerar linan genom ett aflångt hål i armen c/, hvarigénom 

 den hindras att afglida från mäthjulet eller utöfva någon brytning på detsamma i det fall, 

 att den skulle nedlöpa i vattnet i mycket sned rigtning. Kanterna af detta hål äro väl 

 afrundade och polerade för att förebygga linans nötning. Alla öppningar på lodningsuret, 

 som linan har att genomgå, äro nog stora för att linan skall kunna trädas igenom dem 

 med vidsittande karbinhake, och förberedelser till lodningarne 1 kan derföre hastigt verkställas. 



Sjelfva urverket är inneslutet inom en särskild dosa af messing k, och dess visartafla 

 skyddas af ett rörligt lock h. Urverket har två ställbara visare med hvar sin skala men 

 gemensam besiffring, 1 till K). Den längre visaren anger hela meter och den kortare, 

 som rör sig åt samma håll, 10-tal af meter. På det att deras rörelse måtte blifva nog 

 långsam, för att beqvämt kunna observeras, är enhets-visarens rörelse utvexlad till blott 

 Vi o af mätningshjulet. Vid tig. 31, som visar urverket i genomsnitt i större skala, är det 

 hjul n, som direkt vrides af mäthjulets axel, för åskådlighetens skull tecknadt i annat läge 

 än dess verkliga. Man kan vid ett helt omlopp af uret visserligen blott afläsa 100 meters 

 djup, men då djupen här aldrig öfverstego några få hundratal af meter, ansågs det öfver- 

 flödigt att tillfoga en tredje visare, som lätt kunde ersättas genom en enkel anteckning 

 vid observationen. 



Priset för denna mätapparat uppgick till ungefär 270 francs. Alfhild förseddes på 

 expeditionens bekostnad med 2 sådane apparater, hvarmed alla dess djupbestämningar blifvit 

 utförda. Ett tredje exemplar, som öfvertogs af K. Sjökarteverket, 2 anskaffades dessutom för 

 Klint och begagnades der för större djup, under det att de grundare vattenprofvens djup 

 bestämdes med knopad lina. 



Under expeditionens förlöp]) behöfde lodningsuren ingen förändring eller reparation, 3 

 och erfarenheten vid deras begagnande var äfven i öfrigt gynsam. Särskildt underlättades 

 genom deras begagnande vattenprofvens snabba upptagande från förut bestämda djup, 

 hvarvid tillgick sålunda. Sedan vattenhemtaren upphängts på linan och förts ut öfver 

 relingen, upphalades den nära under lodningsuret och visaren ställdes på 0, eller rättare 

 så, att de kommo på 0, när apparaten vid linans utlöpande träffade vattenytan. Då det 

 behöriga djupet uppnåtts och ångvinchen på kommando stoppades, stannade mäthjulet 

 ögonblickligt till följe af linans friktion. Då det vid användning af sådane djupvatten- 

 hemtare, som under nedgåendet hållas öppna genom vattenmotståndet, är för observatorn 

 angenämt att kunna öfvertyga sig att vattenhemtaren tillsluter sig först i det rätta ögon- 

 blicket, hvilket, såsom förut blifvit omnämndt, plägar kunna kännas af den dervid upp- 

 kommande stöten, så förfors dock vanligen något annorlunda. Den hydrograf, som upp- 



1 För bottenheratarnes utföming begagnades dock ej mäthjulet, ulan en med blocktrissa försedd däfvert. 



2 För de djuplodningar, som af K. svenska Sjökarteverket anordnas, har dock denna apparat ej användts. 

 utan begagnas dervid uteslutande en af kommendör Tu. Akwidsson konstruerad apparat, som grundar sig på 

 samma princip, men är i (lera afseenden annorlunda inrättad med hänsyn till de omständigheter, som behöfva 

 afses, då frågan gäller ett möjligast snabbt utförande af djuplödningar enbart. Denna apparat är bland annat 

 rörligt upphängd på sådant sätt, att fartyget genast kan sättas i gång, då djupet blifvit atläst, utan att linan 

 derigenérc utsattes för skadlig påkänning. 



:! Jag undantager dervid ett fall, då mäthjulets axel till följe af försummad smörjning skar sig i lagret, 

 så att en tröghet uppkom, men felet kunde afhjelpas ombord redan innan ankomsten till nästa station. 



