KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 25. NtO I. 



4^ 





1877. 



Moln 

 och 



nederbörd, 

 m. m. 



Vin 



lens 



Baron), 

 vid 0°. 



Termometer 



Fugti 



ghet 



Färden och arbetet. 



Jnli. 



Kl. 



rigtn. 



styrka. 



torra. 



våta. 



absol. 



relät. 



30 



(8-12) 



tunga moln 



NNV 



1 















31 



0-4 

 4-8 

 8-12 

 (0-4) 



(4-8) 

 (8-12) 



tnnga moln 



halfklart 



lätta moln 



tunga moln 



VNV 

 i 



NNV 



1 

 » 



1 

 4 



J 



3 

 1 



* 













Afgick frän Fårösund kl. 4 f. m. Fortsatte och 

 afslutade sektionen XXI, hvars återstående st. 

 109 — 112 gjordes 8,10 f. m — 3,4 e. m. Ankra- 

 de kl. 4,30 vid Kettelsö, hvarest Klints hydro- 

 grafer debarkerade, sedan dess hydrografiska 

 apparater och samliugar förts i land. för att af 

 Alfhild afhemtas till Stockholm. 





9 





VNV 



4 



757,4 



17° 



16°,6 



13,8 



96 







(2) 





V 



1 



758,7 



18°,6 



18> 



14,9 



94 





C Allmän öfversigt af de hydrografiska förhållandena inom 



det Baltiska sjösystemet. 



Det vattenområde, som omgifver Sveriges kuster, tillhör den klass af hafsvikar eller 

 innanhaf, i hvilka tilloppet af flodvatten öfverstiger afdunstningen, och är af alla sådan e 

 det största näst Hudsonviken. De hydrografiska företeelser, som utmärka dylika vatten- 

 bäcken, komma här till en mångfaldigaré utveckling än annorstädes till följe af ifråga- 

 varande vattenområdes högst egendomliga form och vexlande djupförhållanden. Det går i 

 nordostlig rigtning frän Nordsjön in mellan Norge och Jylland och böjer sig sedan mot 

 söder, öster och norr omkring svenska kusten med en bredd af 75 till 300 och en samman- 

 lagd längd af 2,200 kilometer, hvarvid djupet, som vanligen är mindre än 100 meter, men 

 på flera större områden mellan 100 och 200 meter och stundom ännu mycket mer, upp- 

 repade gånger af- och tilltager. Det hela bildar en följd af 5 särskilda vattenbäcken, 

 Skagerack, Kattegat, Östersjön, Éöttenhafvet och Bottenviken, af hvilka Östersjön dessutom 

 åt ryska sidan inskjuter med 2 större vikar, Finska viken och Rigabugten. Alla dessa 

 vattenbäcken äro mer eller mindre afskiljda från hvarandra genom kustlincernas närmande 

 eller genom mellanliggande öar och vanligen äfven genom ett ringare djup på skiljegränsen» 

 och förete derför väsentliga olikheter i anseende till vattnets salthalt och andra hydrografiska 

 förhållanden. 



Som mindre afdelningar af ifrågavarande vattensystem kan man vidare upptaga 

 mellanområdena mellan vissa af de större afdelningarne. Det mest anmärkningsvärda af 

 dessa utgörcs af de många sund och smärre hafsbugter, som omgifva de danska, öarne. 

 Omfånget af detta mellanområde kan uppfattas olika. Mig vill synas lämpligt att bestämma 

 det så, att det skiljes från Kattegat af två lineer, den ena dragen från Höganäs till Nakke- 

 hoved och den andra från Sjellands ref mot Hjelms fyr och från Östersjön likaledes af två 



