56 F. L. EKMAN, DEN SVENSKA HYDROGRAFISKA EXPEDITIONEN 1877. 



lineer, den ena dragen från Falsterbo udde vest till Stevns fvr och den andra från Darser- 

 ort mot nordvest till Falster. Det största djupet i denna sednare linea, ungefär 20 meter, 

 är också det största djup, på hvilket Kattegat står i förening med Östersjön. Den samman- 

 lagda bredden af de sund, genom hvilka Östersjöns vatten på detta mellan område kan 

 finna aflopp, utgör på deras smalaste ställen blott 32 kilometer. Det betydliga hinder, 

 som här alltså förefinnes för utbytet mellan hafsvattnet från Nordsjön och flodvattnet från 

 det inre sjösystemet, föranleder så stora olikheter i anseende till salthalt och temperatur 

 m. m. mellan de på inre och yttre sidan om de danska öarne belägna vattenområdena, att 

 man med skäl kan ur hydrografisk synpunkt indela hela det ifrågavarande vattensystemet 

 i två hufvudafdelningar, den ena bestående af Skagerack och Kattegat och den andra af 

 Östersjön och de längre inåt belägna afdelningarne. På mellanområdet omkring de danska 

 öarne förete de hydrografiska förhållandena särdeles stora vexlingar till följe af vattnets 

 olika beskaffenhet å ömse sidor samt strömsättningens föränderlighet, såväl på ytan som 

 djupet. 



Skagerack och Kattegat äro deremot ej skiljda af något särskildt mellanområde och 

 ej heller af någon grundare bottentröskel, ehuru djupet på öfvergången dem emellan mycket 

 hastigt aftager. Skillnaden bestämmes blott af deras olika riktning samt af den förminsk- 

 ning i vattenområdets bredd, som den åt öster långt framspringande nordändan af Jylland 

 föranleder. Som ideel gräns torde man lämpligen kunna antaga en linea, dragen från 

 Skagens udde till sydändan af ön Tjörn på svenska kusten. 



Östersjön och Bottenhafvet äro till största delen åtskiljda af Alandsöarne samt af den 

 täta och vidsträckta skärgård, som utbreder sig mellan dessa öar och sydvestra delen af 

 Finland. Blott emellan Åland och svenska kusten är detta mellanområde öppet med en 

 bredd af 30 till 50 kilometer. Den sydliga delen deraf kallas Ålands haf och den nordliga 

 Södra Qvarken. Mellan Bottenhafvet och Bottenviken finnes äfven ett mellanområde, bil- 

 dadt genom kustlineernas närmande samt der inströdda öar och skär. Afven här befinner 

 sig den öppnare delen af mellanområdet, som benämnes Norra Qvarken, närmare svenska 

 sidan, men delas af en rad smala öar i två delar, den vestra och östra Qvarken. Såväl 

 mellan Bottenviken och Bottenhafvet, som mellan det sednare och Östersjön finnas botten- 

 trösklar af betydligt mindre djup än dessa vattenbäckens egentliga djupområden, hvarom 

 närmare längre fram. 



Djupets fördelning inom de ifrågavarande vattenbäcknen är i dess allmänna drag 

 följande. 1 Det yttersta af dem, Skagerack, är också djupare än alla de öfriga. Man finner 

 i dess inre tvärsektioner mellan Jylland och Norge djup af 500 meter och till och med 

 deröfver. Denna djupränna följer Skageracks längdriktning i närheten af norska kusten, 

 blir smalare och grundare utåt Nordsjön, men tilltager betydligt i bredd inåt. Utanför 

 hela den svenska skagerackskusten träffar man derför 100 meters djup på ett afstand af 

 15 a 30 kilometer från land, hvarefter djupet vanligen tillvexer temligen hastigt med ett 

 och annat 100-tal meter. Oaktadt det ringa djupet af sjelfva Nordsjön står Skagerack 

 medelst denna djupränna, som omkring Lindesnäs böjer sig nordligt utmed Norge, i fri 

 gemenskap med norra Atlanten på ett djup af omkring 200 meter. 



1 Jemför den hithörande, af chefen för svenska sjökarteverket, kommendör Tu. Ahwidsson ombesörjda djup- 

 karta, vid hvars utarbetande de intill år 1888 nyaste sjökort blifvit använda. 



