KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND. 25. N:o I. 59 



än 1 meter, ut i Bottenhafvet till en längd af 80 kilometer, och från dess östra ända går 

 på omkring 60 kilometers afstånd från svenska kusten ett annat, 90 kilometer långt om- 

 råde mot norr, på hvilket djupet på många spridda ställen och slutligen öfverallt under- 

 stiger 50 meter. I Bottenhafvet finnes dessutom två större försänkningar af öfver 100 

 meters djup. Den ena, sorn ännu är mindre fullständigt uppmätt, finnes ungefär i midten 

 af Bottenhafvets nedre, breda del, något närmare den finska kusten än den svenska. Den 

 andra, som utgör Bottenhafvets största djupområde, börjar ungefär 40 kilometer norr om 

 det förra och på 30 kilometers afstånd frän finska kusten, sträcker sig derifrån åt nordvest 

 genom Bottenhafvets nordliga hälft, hvarvid den tilltager i bredd och djup och gar slutligen 

 helt nära intill den svenska kustlineen mellan Skags udde och Angermanelfvens utlopp. I 

 denna sednare trakt öfverstiger djupet ofta 200 meter på enskilda ställen. Söder om nyss 

 nämnda udde och rätt öster ut från Angermanelfvens mynning finnes ett sådant område 

 af 50 kilometers längd och inemot 20 kilometers bredd. Det största anmärkta djupd 

 utanför denna del af kusten är 270 meter och träffas 7 1 / 2 kilometer öster om Ulföns 

 södra udde. 



De två ofvannämnda stora djupområdena torde lämpligen kunna benämnas Botten- 

 hafvets södra och narra djup. Afven på den sträcka, hvarest sammanhanget mellan deras 

 100-meterskurvor är af brutet, är dock djupet föga mindre än 100 meter och öfverstiger 

 på särskilda ställen denna siffra. Tänker man sig dessa två djupområden som ett helt, sa 

 skulle detta till läget i viss mån motsvara Östersjöns östra och norra djup. Man kan för 

 öfrigt med hänsyn till djupets fördelning i Östersjöns hufvudbäcken och Bottenhafvet knap- 

 past undgå att anmärka följande likheter. I båda utgår från deras sydvestra kust ett 

 grundare område mot Öster, som sedan fortsattes i nordlig rigtning, men närmare svenska 

 landet än det motsatta, och i öster och norr derom finnas de största djupområdena. Såväl 

 i Bottenhafvet som i Östersjön sträcker sig det norra djupet tvärs öfver hela vattenbäcknet 

 och går temligen nära intill det grundare, af skär och öar mer och mindre fyllda mellan- 

 område, hvarigenom Bottenhafvet skiljes från Bottenviken liksom Östersjön från Botten- 

 hafvet. Slutligen träffas de allra största djupen i dessa vattenbäckens nordvestra hörn, i 

 Östersjön utanför Landsort udde, i Bottenviken utanför Skags udde, och i båda fallen 

 mycket nära svenska landet. Huruvida denna allmänna likhet i djupets egendomliga för- 

 delning kan hafva sin grund i en likhet i vattnets rörelser och den deraf beroende slamm- 

 aflagringen inom dessa båda vattenbäcken, hvilka temligen motsvara hvarandra till läget 

 och erhålla dess hufvudsakliga tillflöde frän norr genom de nämnda, grundare mellan- 

 omradena, är en fråga, som kan synas förtjent att i förbigående framkasta. 



1 Bottenviken är djupets fördelning af mycket enklare beskaffenhet. Det grundare 

 kustområdet af intill 50 meters djup är här mycket bredt, särdeles i Bottenvikens norra 

 hälft och på dess östra sida och sträcker sig på gränsen till Bottenhafvet som ett 00 till 

 öfver SO kilometer bredt bälte mellan dessa båda vattenbäcken. Det största djup, på hvilket 

 fri förbindelse dem emellan kan ega rum synes vara ungefär 35 meter. Denna botten- 

 tröskel finnes i östra Qvarken. Kurvan för 50 meter omsluter inom Bottenviken blott ett 

 enda djupområde, som till dess omfång dock är betydligt mindre än området ofvan 50 

 meter. Inom nämnda djupområde uppnår djupet på flera spridda ställen 100 meter eller 

 något deröfver. Det största djupet i Bottenviken är 180 meter och har träffats 81) kilo- 



