62 p. L. EKMAN, DEN SVENSKA HYDROGRAFISKA EXPEDITIONEN 1877. 



äfven af det skäl, att strömmen der ej möter hinder af den utgående strömmen, som under 

 slutet af dess bana följer Skageracks öfre sida. En del af den ingående strömmens massa, 

 motsvarande den utgående strömmens reaktionsverkan inom Skagerack, bör förbi Skagen 

 löpa nordostligt och nordligt upp till den sednarc strömmen. 1 En annan del af dess 

 massa, motsvarande den utgående strömmens reaktionsverkan inom Kattegat, de danska 

 sunden och förmodligen ännu längre upp i sjösystemet, bör deremot taga vägen söderut 

 förbi Skagen och dervid förr eller sednare öfvergå till bottenström. Denna reaktionsströms 

 vattenmassa bör delvis stanna inom Kattegat och de danska sunden och derifrån återvända 

 till Nordsjön, men resten genom dessa sund intränga i Östersjön. Antagligen bör den in- 

 gående strömmen dervid hufvudsakligen taga vägen genom Stora Belt till följe af det större 

 djupet i detta sund och sjelfva strömmens benägenhet för ostlig afvikning, men den ut- 

 gående strömmen fördela sig på alla tre sunden ehuru med öfvervägande tendens att följa 

 den vestliga vägen genom Öresund. 



För att närmare inse orsaken till de stora olikheter i strömsättningens liflighet oeh 

 salthaltens och värmets deraf betingade fördelning, som äga rum mellan de baltiska sjöarnes 

 inre och yttre afdelning och säkerligen skulle förefinnas, äfven om förändringarne inom 

 luftkretsen ej inverkade på strömmarne, måste man taga i betraktande icke blott kust- 

 Hneernas sträckning utan äfven djupförhållandena inom dessa områden. 



Det största djup som förenar dem (Ostersjö- och Nordsjö-området) är föga öfver 20 

 meter. Huru djupen å ömse sidor om bottentrösklar ne i de danska sunden förändras vi- 

 sar sig bäst vid en blick på den Inlagda, kartan. Man finner att djupen i den yttre af- 

 delningen ständigt tilltaga mot hafvet och detta särdeles hastigt i Skagerack der det upp- 

 når 600 meter. Yttre delen af Skageracks djupa ränna, som på kartan ej är synlig, böjer 

 sig förbi Lindesund utmed norska kusten men dess inre del sydligt förbi Skagen utmed 

 svenska kusten och slutar i Kattegat med ett djup af mindre än 100 meter. Fri kommu- 

 nikation förefinnes här således i hvilken nivå som helst, som kan tänkas dragen mellan 

 Nordsjön och hvarje punkt inom Skagerack och Kattegat. Till följe deraf blifva de tryck- 

 differenser, som här framdrifva den utgående strömmen, möjligast stora, och då för öfrigt 

 kustlineernas sträckning ej föranleda något väsentligt hinder för ytvattifets aflägsnande, 

 blifva de af dessa tryckdifferenser betingade strömmarne lifliga och vattenmassornas om- 

 sättning hastig. 2 Det allmänna resultatet af dessa förhållanden blir, med hänsyn till salt- 

 haltens fördelning på de områden, hvarest den utgående strömmen framgår, ett relativt 

 tunt lager af utspädt hafsvatten med hastigt mot djupet tilltagande salthalt och derundcr 

 ett mägtigt lager af hafsvatten med långsamt mot ytan aftagande salthalt, och slutligen, 

 med hänsyn till värmets fördelning, ett djupvatten, hvars temperatur liknar nordsjövattnets. 

 Skageracks och Kattegats olikheter till djup, form och läge i förhallande till Nordsjön 



1 Det i Skagerack ofta förekommande förhållandet, att stark utgående ström råder utmed svenska och 

 norska kusterna, men stillvatten i dess mellersta del, torde af det sagda finna sin förklaring. 



2 Om man tanker sig att ett lättare vatten, som utgjutits på en del af ytan af ett tyngre, till en början 

 intagit den ställning till detta, som skulle betingas af dess ringare sp. vigt, så blifva pressionerna i alla de nivåer, 

 som kunna dragas genom det lättare vattenlagret, större från dettas sida än från det tyngre vattnets, och dessa 

 tryckdifferenser komma sedan att betvinga en strömning, livarvid det lättare vattnet utbreder sig öfver och undan- 

 tränger det tyngre. Tryckdifferenserna och i följd deraf strömmens hastighet, blifva större, ju mägtigare det lättare 

 vattenlagret är. Men under för öfrigt lika omständigheter blifva villkoren för strömmens hastighet äfven gvn- 

 sammare, ju större skillnaden i */>. vigt är mellan dt båda vattenlagren. 



