64 F. L. EKMAN, DEN SVENSKA HYI.)U< »GRAFISKA EXPEDITIONEN 1877. 



fördelning. Emedan bottenvattnet i den förra blott långsamt utbytes genom tillströmning 

 från Nordsjön, kan det derifran tillförda värmet på långt när ej så som i den yttre afdel- 

 ningen motväga den afkylning af vattenmassan som det nordliga läget föranleder, och äfven 

 sedan ytvattnet under sommartiden äter blifvit uppvärmdt, har derföre det derunder be- 

 fintliga vattnet en mycket lägre värmegrad än i den yttre afdelningen. 



De verkningar, som flodvattnet ensamt kan utöfva på företeelserna inom det baltiska 

 sjösystemet, måste, ehuru till arten konstanta, likväl hafva periodiska olikheter. De dervid 

 inverkande momenten måste vara.: föränderligheten af det tillförda flodvattnets mängd och 

 det olika förhållandet mellan afdunstning och nederbörd öfver sjelfva sjösystemets yta un- 

 der olika årstider, samt isbildning och issmältning på denna yta. Det qvantitativa infly- 

 tande, som dessa moment kunna utöfva på strömsättningen, kan af brist på tillräckliga 

 data ännu ej bestämmas. 1 Men man kan dock söka att bilda sig en föreställning om be- 

 skaffenheten af de strömförändringar, som uppkomma genom ökning eller minskning af den 

 vattenmängd, som sjösystemet måste afbörda sig, äfvensom om den verkan, som vissa 

 andra orsaker kunna utöfva på strömsättningen och hvarigenoin den af flodvattnet åstad- 

 komna rörelsen kan påskyndas, hämmas, omvändas eller på annat sätt förändras. Dit 

 höra t. ex. ändringar af Nordsjöns nivå, lufttryckets ombytlighet och vindarnes friktion 

 mot vattenytan. 



De förändringar i strömsättningen mellan de baltiska sjöarne och Nordsjön, som 

 kunna föranledas af vattenståndets förändring i endera, skulle vara af mer enkel natur, 

 om båda områdena innehölle och finge emottaga samma slags vatten. Det tillskott af 

 vattentryck från Östersjön, som blefve den första följden af en höjning af dess yta eller 

 en motsvarande sänkning af Nordsjöns skulle då fortfara oförändradt i alla gemensamma 

 nivåer, således ända till bottnen af Stora Belt, så länge förändringen i vattenståndet fort- 

 fore. Förändringens verkan skulle derför antagligen blott blifva en ökad utströmning från 

 Östersjön till Nordsjön i alla gemensamma nivåer, ehuru visserligen minst i den understa, 

 enär de relativa tryckdifferenserna der vore minst. Omvändt skulle en förändring af 

 vattenståndet i motsatt rigtning hafva till följd en minskning i utströmmen eller en in- 

 strömning till Östersjön i alla gemensamma nivåer. Men följderna af vattenståndets för- 

 ändringar blifva i sjelfva verket mycket invecklade till följe af olikheten i sp. vigt mellan 

 Nordsjöns och de baltiska sjöarnes vatten, och kunna till och med blifva af olika art vid 

 lika stor förändring i vattenståndet, om orsaken till förändringen varit olika. 



Hvad då först beträffar verkningen af ett genom rikligare til/<>j>i> af flodvatten ökadt 

 rattenstand i Östersjön, 2 så skulle visserligen en sådan tillökning stegra tryckskillnaden 

 mellan Östersjön och Nordsjön i alla nivåer och dess första verkan på utströmningen borde 

 derföre äfven sträcka sig till bottenlagren i Stora Belt. Man har dock härvid att bemärka 



1 Vid expeditionen år 1877 iakttogs att under dessa kalla vatten fanns på större djup åter ett varmare, 

 i det att sjelfva bottenströmmen ej ännu hunnit afkylas till de mellanliggande lagrens temperatur, som till och 

 med i södra Östersjön i slutet af juli månad stundom nedgick till under 2° C, oeh att temperaturen hos detta 

 undre lager åter kunde falla och stiga mot djupet. Den närmare diskussionen af dessa förhållanden måste til 1- 

 höra en sednare del af redogörelsen för ifrågavarande expedition. 



- Det synes vara tillräckligt oeh för enkelhetens skull önskviirdt att vid en allmän undersökning af dessa 

 frågor endast taga Östersjön i betraktande oeh den derifran härrörande strömmen i de danska sunden. Kattegat 

 oeli Skagerack. 



