72 F. L. EKMAN, DEN SVENSKA HYDROGRAFISKA EXPEDITIONEN 1877. 



Skagerack, ställa sig ganska annorlunda för det inre sjösystemet. Om t. ex. vinden i 

 södra delen af Östersjön går i flodströmmens rigtning, men styrkan af denna vind öfvcr- 

 stiger en viss gräns, så kan det mot de danska sunden tillförda vtvattnet ej finna tillräck- 

 ligt utlopp, utan en nivåförhöjning uppstår, h varigenom den der ingående bottenströmmen 

 kan omvändas. I sådant fall aflägsnas vtvattnet i större mänffd än vanligt utan att ersättas 

 af saltare vatten, och samtidigt utströmmar djupvatten af den salthalt, som motsvarar 

 största djupet i Stora Belt och närmast innanför belägna områden. Man kan öfverhufvud 

 säga att de förändringar af ytlagrens och djuplagrens relativa förhållande, som vindarne 

 kunna förorsaka, inom det inre sjösystemet till följe af dess inskränkta gemenskap med 

 hafvet försiggå långsammare och på ett annat sätt, än inom det yttre, och att de derstä- 

 des af vindarne förorsakade ändringarne i den totala vattenmängden af samma skäl lång- 

 sammare försiggå och långsammare utjemnas efter vindens upphörande. 



Vattenmängden inom det inre baltiska sjösystemet motsvarar väl sällan det vatten- 

 stånd, som skulle betingas blott af vattenlagrens spec. vigt och flodströmmens verkan samt 

 Nordsjöns normala vattenhöjd och för öfrigt vara något olika på olika områden af sjö- 

 systemet och under olika årstider, allt efter vexlingarne i nodtilloppet, nederbörden och 

 afdunstningen. Detta vattenstånd rubbas nemligen beständigt genom lufttrycket och vin- 

 darnes föränderlighet och skulle förmodligen icke ens sammanfalla med det observerade 

 medelvattenståndet, emedan detta sednare kan röna inflytande af en viss vindrigtnings öfver- 

 vigt öfver andra, och ett ej fullkomligt normalt medelbarometerstånd för en viss trakt. De 

 ifrågavarande rubbningarne inom det inre sjösystemet kunna dels gälla vattenståndet inom 

 en del af området relativt till en annan, och dessa lokala rubbningar böra kunna vara 

 betydliga till följe af hela områdets stora omfång, men de kunna äfven gälla vattenståndet 

 inom sjösystemet i dess helhet eller ni. a. o. den derinom befintliga totala vattenmängden. 

 Huru hastigt den sednare kan förändras genom vindarnes inflytande och i livad mån af 

 sådan anledning periodiska förändringar i det inre sjösystemets vattenstånd försiggå till 

 följe af vissa vindrigtningars öfvervigt under vissa årstider är en för de baltiska sjöarnes 

 hydrografi vigtig, men svårlöst fråga. 



