KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINC4AR. RAND 25. N:0 I. 79 



tion från juli 1877 söka . uppställa- en allmän regel för strömförhållandena och vattenför- 

 delningen i Skageracks djup. 



Men det visar sig — och jag hänvisar i detta fall till »Grunddragen af Skageracks och 

 Kattegats hydrografi», — att alldeles samma fördelning af vattenslagen och samma form 

 hos isohalinen 35 återfunnits vid alla hydrografiska undersökningar som utförts förr eller 

 senare i denna del af Skagerack t. ex. vid G. Ekmans och A. Chonanders expedition 1876, 

 vid Svenska expeditionen vintern 1890 och vid mina undersökningar sommaren 1890. Der- 

 igenom bevisas att nämde formation icke är något tillfälligt utan är ett konstant drag i 

 Skageracks hydrografi . 



Ofvanpa oceanvattnet hvilar ett mäktigt lager hafsvatten af salthalt mellan 35 och 

 34°/ 00 . Uti arbetet »Grunddragen af Skageracks och Kattegats hydrografi» visas, att detta 

 vattenslag äfvenledes härstammar utifrån och 1ill sin beskaffenhet närmast öfverensstämmer 

 med vattnet i Nordsjön söder, öster och vester om de stora bankarne, hvarför det i den 

 ofvannämda afhandlingen benämnes Nordsjövatten. Utbredningen af detta vattenslag 

 synes af tvärsnitten å plansch I, II och III. Det intränger i alla djupare kustrännor 

 och fjordar som sammanhänga med Skagerack, sålunda i Christianiafjorden, Kosterrän- 

 nan, Kattegats ränna samt efter livad den svenska expeditionen 1890 visat äfven i Gull- 

 marefjord, hvarest dess inflöde dock är interinittent. 



På tvärsnitten af Skagerack i sektion 1 och II visar sig 34 kurvan bågformigt böjd 

 med sin toppunkt belägen öfver midten af den djupa bassinen och ganska brant sluttande 

 mot Svenska och Norska sidan. 



Samma formation visa äfven isohalinerna 33 och 32, hvilka beteckna vattenslag som 

 på grund af sin höga- salthalt äfvenledes måste antagas härstamma utifrån. Dessa vatten- 

 slag har jag i »Grunddragen af Skageracks och Kattegats hydrografi» betecknat med nam- 

 net bankvatten och har visat, att de liksom Nordsjövatlnet äro underkastade en viss perio- 

 disk vexling med årstiden, h varpå jag här ej kan närmare ingå. Hvad som emellertid 

 genast faller i ögonen vid en blick på sektion I och II är den ytterligt ringa tjocklek, 

 som 32 och 33 vattnet ega i den centrala delen af Skagerack, hvilkel står i skarp mot- 

 sats till det underliggande 34 vattnets förhallande. Observationstabellen från station 13 

 i sektion II visar för de öfre lagren följande siffror: 



Djup i Meter. 



Temperatur. 



Salthalt, 







14,°'.i 



27,53 7oo 



5 



14,°-> 



27,79 



10 



14,°4 



28,52 » 



15 



11, °j) 



31,63 » 



20 



9,°o 



34,i9 » 



30 



7,°. 



34,09 » 



50 



4,°7 (min.) 



34,r.9 » 



100 



5,°* 



35,07 » 



200 



6,°o 



35,37 » 



Motsvarande observationsserien från den midt öfver Skageracks djupaste parti be- 

 lägna stationen 18 i den yttre linien Arendal — Skagen i sektion I är: 



