80 K. L. EKMAN, DKN SVENSKA HYDROGRAFISKA EXPEDITIONEN 1877. 



>jup i Möter. 



Temperatur. 



Salthalt. 







15,°3 



26,73 %o 



5 



15,°2 



26,73 » 



10 



13,°o 



30,37 » 



L5 



7,°8 



34, it; 



20 



7,°o 



34,69 » 



30 



5,°S 



34,7ö 



50 



4,°8 (min.) 



34,83 » 



100 



^ 



34,<»3 », 



200 



— 



35,28 » 



Vid betraktandet af dessa siffror frapperas man af den utomordentligt branta öfver- 

 gång, som eger rum i den centrala delen af Skagerack mellan det färskare och varmare 

 ytvattnet och det mycket saltare och kallare underliggande lagret. Denna öfvergång eger 

 rum i station 13 mellan 15 och 20 meter och i station 18 redan mellan 10 och 15 

 meter. 



I båda fallen ligga isohalinerna för 31, 32, 33, 34 °/oo salthalt så sammanträngda 

 att de motsvarande vattenlagren ej kunna ega mycket mer än en meters tjocklek hvardera 

 och att deras läge endast otydligt kan angifvas på figurerna uti mellersta delen af Ska- 

 gerack, under det att de skilja sig åt med mer än 10 meters djup nära Svenska och 

 Norska kusterna (se t. ex. station 17 i sektion I och station 11 i sektion II). Dessa isoha- 

 liner hafva formen af cirkelbågar med olika stor radie hvilka nästan tangera hvarandra 

 i midten af Skagerack. 



Man iakttager vidare att vattenlagren af mellan 32 och 34 °/ 00 salthalt, ehuruväl de- 

 ras tjocklek tilltager mot sidorna, likväl enligt hvad tvärsnitten i sektion I och II angifva 

 i det hela äro af obetydlig mäktighet, jemförda såväl med ytlagren som med det närmast 

 underliggande stora vattenlagret som har mellan 34 och 35 °/ 00 salthalt. Detta är ett drag 

 som utmärker sommartillståndet inom Skagerack. Under den Svenska vinterexpeditionens 

 iakttagelser i februari 1890 befanns förhållandet mellan dessa vattenslag vara helt olika 

 mot om sommaren. 32 och 33 °/oo vattnet (bankvattnet) bildade då ett mäktigt ytlager uti 

 hela den centrala delen af Skagerack, och det färskare ytvatten, som om sommaren enligt 

 de här föreliggande Ekmanska observationerna betäcker hela Skageracks mellersta och nord- 

 liga del, saknades under vintern alldeles uti denna mellersta del och återfanns endast så- 

 som en temligen smal kustström längs Svenska och Norska landet, Af detta förhållande 

 har jag dragit den slutsats, att bankvattnet d. v. s. 32 och 33 °/ 00 vattnet är ett utifrån 

 härstammande vattenslag, som under vintertiden har ett periodiskt inflöde' i Skagerack, och 

 att vattnet af intill 29 och 30 %o salthalt måste räknas till de ur Skagerack utflytande 

 vattenslagen, den Baltiska strömmen, hvilken är underkastad en variation af motsatt fas 

 mot bankvattnets i det den ansväller under sommaren och aftager om vintern. Att när- 

 mare redogöra för gången af den periodiska vexling, som dessa vattenslag äro underka- 

 stade med årstiden, vore ej på sin plats i denna afhandling, hvars uppgift är att fram- 

 ställa förhållandena i hafvet sådana de enligt professor Ekmans iakttagelser voro vid ti- 

 den för den Svenska expeditionen 1877 under högsommaren. 



