KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 25. N:0 I. 83 



Ar Datum. Lat. Long. E t° Djup. Observatör. 



1877 6 juli 58° 34 14' 10° 11' 15" 4°,? 50 M. F.L.Ekman 



1877 9 juli 58° 13' 58' 9° 19' 20" 4°,8 50 » 



1877 4 sept. 58° 14' 5' 9° 12' 5°,o 55 — 91 upplodningsfart. hansteen 



1880 20 maj 58° 9° 0' 5°,7 91 » 



1890 20 juli 58° 17' 9° 56' 6,°3 40—50 O. Pettersson 



Pä samma ställe i Skagerack, der under sommaren ett temperaturminimum existerar, 

 och pa samma eller något större djup upptäckte den Svenska vinterexpeditionen ett tem- 

 peraturmaximuni i februari 1890. Såväl sommarens temperaturminimum som vinterns 

 maximum tillhöra alltså åtminstone i mellersta Skagerack samma vattenlager nemligen 

 vattnet af mellan 34 och 35 ° 00 saltbalt, »Nordsjövattnet», hvilket alltså under sommaren 

 bär inom sig den lägsta och under vintern den högsta temperatur som existerar inom 

 Skageracks bassmens vattenmassor. Angående orsakerna till detta anmärkningsvärda för- 

 hållande äfvensom till bottentemperaturens valör måste jag hänvisa till arbetet Grunddragen 

 af Skageracks och Kattegats hydrografi. 



Eattegat. 



Af djupkartar ser man att den djupa rännan i Kattegat börjar O. om Anholt och 

 trattforraigt vidgar sig mot Kattegats mynning, hvarest dess botten långsamt sluttar ned 

 mot Skageracksdjupet. Djuprännan i Kattegat ligger närmare Svenska än Danska sidan, 

 och V. om densamma intages nästan halfva Kattegats bredd af den grunda och vidsträckta 

 Danska banken pä hvilken Lsesö och Anholt äro belägna. Emellan dessa öar och Jutska 

 kusten går den farled som benämnes La?sö Rende. 



Ingenstädes inom hela Nordsjöområdet äro de hydrografiska förhållandena mera vex- 

 lande och invecklade än vid Kattegats mynning. Här mötas den Baltiska strömmen, som 

 för det utflödande vattnet från Östersjön och inre Kattegat ut i Skagerack, och den Jutska 

 strömmen, som för vatten från Nordsjön mot öster förbi Skagen, under nästan rät vinkel 

 mot hvarandra. Båda strömmarne äro ytströmmar. Den Jutska strömmen drifves af de 

 i södra Nordsjön förherrskande vindarne och har på grund af jordrotationen tendens att 

 böja af mot öster och söder sedan dess vatten passerat Skagen; Baltiska strömmen fram- 

 drifves hufvudsakligen af det i Östersjön rådande ÖfVertrycket och har genom sin rikt- 

 ning tendens att följa den Skandinaviska halföns kust. Som Jutska strömmen har saltare 

 vatten än den Baltiska, har den derjemte en tendens att dyka under den senare, men som 

 djupet på den Danska banken O. om Skagen icke tillåter den ena strömmen att obehin- 

 drad passera under den andra, blir resultatet ofta att den enas vattenmassor kilformigt 

 intränga på den andras område och undantränga eller dämma upp hvarandra. Det kan 

 sålunda inträffa, att Jutska strömmen intränger långt in i Kattegat och utbreder sig såväl 



