KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 25. N:0 I. 85 



heten och salthalten hos det vatten den medför, vara underkastad vexlingar med de perio- 

 diska förändringar som ytströmmen undergår under årets lopp. Antagligt är att vatten- 

 lager af i viss mån olika beskaffenhet (t. ex. salthalt) och härkomst indragas genom Kat- 

 tegats ränna under sommaren och under vintern. 1 En del af detta salta vatten, nemligen 

 de djupaste lagren, förhindras i sitt vidare framträngande söderut af Kattegatsrännans upp- 

 grundning S. om Anholt, en annan del intränger i Östersjön genom Stora Belt och en del 

 blandas inom sjelfva Kattegat med det färskare ytvattnet och bortföres mot hafvet med 

 den Baltiska strömmen. 



Men äfven V. om Kattegats djupa ränna kan en ingående underström framkallas, då 

 den Baltiska strömmen drifven af östliga vindar skjuter fram tunna ytlager V. om Skagen. 

 Vatten af hög salthalt, 34 u /oo ocn mer ' indrages då från djupen utanför öfver banken när- 

 mast (). om Skagen och kan inflöda genom Leesö Rende följande dess botten. Men en dy- 

 lik underström är intermittent af två skäl: först och främst framkallas han endast då öst- 

 liga, vindar drifver ytvattnet vesterut och upphör med dem, och vidare sätter det ringa dju- 

 pet på den Danska banken en gräns för bottenströmmens framfärd, då ytströmmen vuxit 

 till en tillräcklig tjocklek att utfylla platsen mellan bottnen och ytan. 2 Man inser att 

 förhållandena i vestra delen af Kattegats mynning blifva vida mera vexlande än vid östra 

 sidan dels genom konflikten mellan den Jutska strömmen och den Baltiska strömmens 

 vestra del, hvilka vexelvis inkräkta på hva randras områden, och dels genom den reaktions- 

 ström af starkt salthaltigt vatten, som den sistnämda uppkallar från djupen vester om 

 Skagen, då östliga vindar i förening med öfvertryck hos vattnet i Östersjön och Kattegat 

 verka på ytvattnet. Man skulle kunna påstå att Kattegats östra och vestra sida hafva hvar 

 sitt särskilda strömsystem. De observationer jag hittills erhållit från trakten omkring Ska- 

 gen tyckas öfverensstämma deruti: 



att långvariga vestliga vindar åstadkomma en jemn, temligen hög salthalt från botten 

 till ytan på de Danska bankarne V. och O. om Skagen och långt söderut i mellersta eller 

 mellersta och vestra Kattegat; detta tillfölje af ytvattnet från Nordsjön som medföres ai 

 den Jutska strömmen; 



att östliga vindar, sedan de varat någon tid, förorsaka en stark sjunkning i salthal- 

 ten hos ytvattnet såväl O. som V. och NV. (men icke SV.) om Skagen, men deremot be- 

 tydlig ökning af salthalten vid botten af de Danska bankarne i Kattegats mynning och 

 såväl vid botten som vid ytan på sträckan utefter Jutland frän Hanstholmen till Hirtshals 

 — Skagen; detta tillfölje af den af de östliga vindarne framkallade ytströmmen och dess 

 reaktionsverkan på de djupare lagren utanför Jutland. 



Efter denna utredning af de vanligen förekommande förhållandena uti Kattegats 

 mynning, hvilken jag gjort efter de erfarenheter som förvärfvades under utarbetandet af 

 den Svenska expeditionens resultat 1800, öfvergår jag till framställningen af den hydro- 

 grafiska situationen i Kattegat, sådan den förefanns i juli 1877 vid den Ekmanska expedi- 

 tionen. 



Man finner af kartan, att expeditionen utförde tvenne sektioner IV och V, hvilka 

 korsa hvarandra i Kattegats mynning. Professor Ekmans mening med denna anordning 



1 Anledningame till denna förraodan framställas i Grunddragen af Skageracks och Kattegats hydrografi. 



2 Exempel härpå meddelas i den nyss citerade af handlingen, 



