KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 25. N:0 I. 89 



En fullständigare utredning af frågan om den ingående och utgående strömmens 

 orsaker i Kattegat skall lemnas vid beskrifningen af strömsätt ningen i Stora Belt, från 

 hvilket ställe expeditionens observationer äro synnerligen upplysande. 



Jag återgår nu till beskrifningen af de mäktiga lager tillhörande Baltiska strömmen 

 hvilka expeditionen förefann i odelad massa ehuru med olika rörelseriktning öfver hela 

 bredden af Södra Kattegat från Morup till Fornaes. Detta vatten egde en jernförelsevis hög 

 temperatur, hvilket härrörde deraf, att östersjövattnet under passagen genom Sundet och 

 Vestra Östersjön uppvärmts till 16° — 18° vid ytan. Alltefter som blandning med de under- 

 liggande lagren inträffade, afkyldes den Baltiska strömmens temperatur på samma gång 

 dess salthalt ökas. Så egde t. ex. på höjden af Anholt ytströmmens öfversta lager ännu 

 så hög temperatur som 16°/. med en salthalt af 17 och 18 %o ocn dess undre omkring 

 15° med en salthalt af 20 — 22 "/,,„, ' under det samma Baltiska ström 40 eng. mil längre 

 norrut pä höjden af Xidingen invid Svenska kusten hade en temperatur af högst 15°, 7, 

 hvilken i dess undre lager sjönk under 15°, medan deremot salthalten ökats i dess undre 

 lager ända till 28 -29 %„ (se sektion VI). 



Xagonstädes mellan Anholt och Laesö har dessutom en klyfning af den Baltiska 

 strömmen inträffat (se ofvan), så att man i sektion VI finner dess hufvudmassa samlad i 

 östra hälften af Kattegat, under det en vestlig gren flyter fram utefter Danska sidan, 

 hvarom man likväl i sektion VI endast får en svag antydning genom den sänkning i salt- 

 halt under 30 °/ 00 , som observerades mellan 5 och 10 meter under ytan i station 23 när- 

 mast utanför Fredrikshavn. En tendens till klyfning af Baltiska strömmen, då han upp- 

 natt mellersta och yttre delen af Kattegat, förefinnes alltid, 2 och det beror på omständig- 

 heterna i livad mån denna tendens realiseras och hvilkendera grenen, den östra eller ve- 

 stra, som utvecklas mest. T närvarande fall synes hufvudmassan af Baltiska strömmen 

 hafva följt den Svenska sidan af Kattegat. Hurudant tillståndet varit vid den Danska si- 

 dan i Aalborgsbugten, derom lcmna observationerna ingen upplysning, eftersom inga sta- 

 tioner gjordes på hela sträckan från Fornses (station 36 i sektion VII) ända till N. om 

 Leesö (station 23 i sektion VI). Den orsak, som föranledt klyfningen af Baltiska strömmen, 

 var inträngandet af ytvatten från Nordsjön, som medförts af 



2. Den Jutska strömmen, hvilken af vestliga vindar framdrifvits förbi Skagens udde 

 och fyllt Vestra Kattegat ined vatten af 31 — 32 °/oo salthalt och en temperatur af omkring 

 13° — 14°. På grund af sin större täthet och lägre temperatur sträfvar detta vatten att 

 kilformigt tränga under den Baltiska strömmen mot Ö. och S. och bildar sålunda de öfversta 

 lagren af underströmmen i Kattegat, hvilka under sin väg mot S. alltjemt uppblandas och 

 bortföras med ytströmmens vattenmassa, hvars salthalt derigenom stiger på samma gång 

 dess temperatur något sänkes. Derför ser man af den vattenmassa, som den Jutska ström- 

 men medfört och hvilken spelar sä stor roll i sektion VI, ganska ringa spår uti den 40 

 — 50 mil sydligare belägna sektion VII. Dessutom är inflödet af Jutska strömmens vatten 

 i Kattegat i hög grad ombytligt och beroende af vindarne, hvarför den bild som sektionerna 



1 Någon skarp gräns mellan de utflytande och de ingående vattenlagren låter sig naturligtvis här icke 

 uppdraga. 



2 Se Ackermann, Beiträge zur physischen Geographie d. Ostsee, Hamburg 1883, p. 137 u. 140. 



K. Sv. Vet. Akad. Haudl. Hand 25. N:o 1. 12 



