94 F. L. EKMAN, DEN SVENSKA HYDROGRAFISKA EXPEDITIONEN 1877. 



temperatur af 8° — 9°. Tänker man sig nu, att underströmmen ånyo rycker fram med 

 större vattenmassa, sä komma dess understa saltaste vattenlager att följa botten. Vatten- 

 lagret af 30 °/oo kommer alltså att följa utefter bottenkonturen vid station 42 och stiga 

 uppåt branten pa grund af sin rörelseenergi. Under det 30 °/ 00 vattnet på detta sätt fyller 

 fördjupningen, uppstår en hvirfvelrörelse framför branten, hvarigenom en del af det derstädes 

 befintliga 29 %o vattnet inneslutes af det nya vattenlagret, under det hufvudmassan af 29 °/ o 

 vattnet lyftes till den högre nivå det nu innehar. 1 



Temperaturförhållandena i Stora. Belt måste afhandlas i sammanhang med iakttagel- 

 serna i Vestra Östersjön. 



Vid beskrifningen af expeditionens undersökningar i Vestra ( Östersjön bör erinras, 

 att det alldeles icke ingår i planen för detta arbete att lemna någon uttömmande skil- 

 dring af det hydrografiska tillståndet i sin helhet eller att göra någon sammanfattning af 

 de undersökningar som hittills utförts på detta område. 



Den Svenska expeditionen utförde nemligen här endast en enda längdsektion om- 

 fattande de 4 stationerna 43 — 45 och denna undersökningslinie lemnar, som man finner 

 vid en blick på kartan, den större (vestliga) hälften af Vestra Östersjön alldeles oberörd. 

 I hela Kielerbugten finnes ingen enda station. Den Svenska undersökningen af Vestra 

 Östersjön börjar midt i Fehmern-belt med stationen 43 och slutar raidt på gränslinien mel- 

 lan Vestra och Östra Östersjön med station 45, som är belägen vid den fördjupning som 

 benämnes Cadetten Rinne. Midt emellan dessa är station 42 belägen. Vestra Östersjöns 

 hydrografi är mycket invecklad och kan på långt när icke sägas vara, fullständigt utredd 

 ännu i trots af det långvariga arbete som den Tyska Kommissionen för vetenskapliga hafs- 

 undersökningar egnat deråt. Svårigheten ligger uti den utomordentliga rörlighet och vex- 

 ling som herrskar på alla djup från ytan till botten hos de olika vattenslag som här 

 mötas. Denna vexling är sannolikt underkastad inflytandet af flera af hvarandra mer 

 eller mindre oberoende orsaker af delvis periodisk (beroende pa årstiderna) delvis operiodisk 

 natur. Ledaren af den Svenska expeditionen har utan tvifvel insett att en utforskning af 

 Vestra Östersjöns hydrografi i sin helhet icke kunde intagas i expeditionens program utan 

 måste förbehållas långvariga och under olika årstider upprepade undersökningar och har 

 derför behandlat denna afdelning pa ett annat sätt än den öfriga Östersjön. Här finnas 

 nemligen inga tvärsektioner, ej heller några isolerade stationer, ena hälften af Vestra Öster- 

 sjön, den stora Kielerbugten, lemnades såsom nämdt är alldeles oberörd; allt detaljarbete 

 är utlemnadt och uppmärksamheten koncentrerad på en enda uppgift, nemligen förhållandet 

 mellan den utgående och ingående strömmens vattenlager. Denna uppgift har Ekman sökt 

 lösa genom att utföra en längdsektion utefter den djupaste rännan som förbinder Beltet 

 med Östersjön, en sektion, som alltså borde utgöra ett slags symmetriplan för såväl öfver- 

 soin underströmmen. Sa har jag uppfattat Professor Ekmans plan ~ och följande denna 

 tankegång har jag utlagt a plansch IV en längdsektion från Stora Belts mynning genom 

 Vestra Östersjön ända in till den stora, östra Östersjö -bassinens djupaste punkt. Denna 



1 Någon annan förklaring synes mig icke gerna vara möjlig. Ty a(t förutsätta, att en del al' eW högre 

 lättare vattenlager dragits ned och inhöljts uti ett underliggande tyngre lajrer, vore tydligen orimligt. 



- Jag är likväl skyldig att omnämna att jag aldrig varit i tillfälle att personligen erfara Professor Ekmans 



åsigtcr om någon af do frågor som stå i samband med expeditionen och dess resultat. 





