KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 25. N:0 I. 95 



sektion följer, såvidt materielet medgifver, den djupaste rännan som förbinder Kattegat 

 med Östersjöns stora djup och är bildad genom att kombinera Ekmans längdsektioner ge- 

 nom Stora Belt (sektion IX) och genom Yestra Östersjön (sektion X) med stationerna uti 

 de följande 6 stora tvärsektionerna öfver den egentliga Östersjön. Det medför emellertid 

 en viss osäkerhet att undersöka ett hafsområde uteslutande medelst längdsektioner utan 

 tvärsektioner, 1 såsom den Svenska expeditionen gjort i Vestra Östersjön, ty om icke den 

 valda sektionslinien sammanfaller med den egentliga och djupaste strömfåran (och derom 

 kan man knappt förvissa sig på annat sätt än genom tvärsektioner) kan man få en delvis 

 oriktig föreställning om strömmarncs förlopp och mäktighet. derigenom, att man studerar 

 förhållandet vid sidorna i stället för uti strömmens axel. Men å andra sidan är den total- 

 bild, som längdsektionen genom Stora, Belt och Vestra ( Istersjön lemnar, så upplysande 

 för förhållandet mellan ytvattnet och bottenlagren, att jag anser att expeditionen derige- 

 nom gjort en mycket vigtig insats uti utforskningen af detta område. Ty det är just 

 undersökningar af detta slag som bäst behöfvas, alldenstund de förekommit ytterst spar- 

 samt hittills, en brist som är desto känbarare som litteraturen innehåller en ofantlig rike- 

 dom på hydrografiska observationer anstälda vid kusterna och uti vikarne af Vestra Öster- 

 sjön på föranstaltande af den Tyska Kommissionen i Kiel. Det är klart att just genom 

 tillvaron af detta stora material af kustobservationer sådana undersökningar som utfördes 

 1871 af Pommerania och 1877 af den Svenska expeditionen få en särskildt betydelse, enär 

 de lemna upplysning om tillståndet på alla djup uti de centrala delarne af Vestra Östersjön 

 och utefter den vigtiga förbindelselinien mellan Kattegat och Östra ( Östersjön, hvilka för- 

 hållanden omöjligt kunna studeras ensamt från stationerna vid kusten. 2 



Af längd genomsnittet i plansch IV framgå omedelbart två vigtiga slutsatser. 



Den i Östersjön ingående underströmmen är intermittent, ty vid undersökningstill- 

 fället hade faktiskt hela inflödet af salt vatten vid botten upphört O. om en linie mellan 

 Möen och Darsserort (sektion XI). Partiella afbrott i underströmmen torde hafva före- 

 funnits vid ingången till Fehmern-belt. Om man jemför tillståndet a linien Speil-klint 

 Darsserort (sektion XI) med tillståndet i sydliga grunda delen af Öresund, hvarigenom 

 endast ytström passerar (station 55), skall man finna, att samnia fördelning af vattenlager 

 ined samma salthalt förefinnes i båda dessa utloppsportar för Östersjön, i det östersjövatt- 

 net intager hela platsen mellan bottnen och ytan utan att lemna plats för någon ersät- 

 tande underström. 



Vid denna tidpunkt höll Östersjön alltså på att uttömma och förminska sin salt- 

 halt. Denna observation gäller icke blott den egentliga Östra Östersjön utan äfven den 

 närmaste delen af Vestra Östersjön, hvars förråd af salt vatten vid botten uppblandades 

 och bortfördes med ytvattnet. Vestra Östersjön utgör liksom Södra Kattegat ett stort 

 blandningsområde, der de vattenlager uppstå, hvilka af Baltiska hafsströnmien föras ut 

 mot Atlanten. Det är hufvudsakligen bottnens ojemna beskaffenhet och omvexlingen mel- 

 lan grunda och djupa samt breda och tränga passager, hvilka tvinga ytström och under- 

 ström att blandas med hvarandra. Det vatten, som östra Östersjön innehåller i sina öf re 



1 På grund af denna omständighet har jag måst vid den följande behandlingen göra vissa reservationer. 



2 Se härom en anmärkning af d:r O. Jacobsen. 



