100 F. L. EKMAN, DEN SVENSKA HYDROGRAFISKA EXPEDITIONEN 1877. 



»In den Cadettenrinne zwischen Darsserort und Gjedser trafen wir am 7 Juli schon 

 in 6 Faden Tiefe auf einen starken stidwestlichen, der Oberflächenströmung entgegenlau- 

 fenden Unterström. Das Wasser der Oberfläche enthielt 0,75) Proc., das aus 14 Faden vom 

 Meeresgrunde geschöpfte mehr als die doppelte Menge nämlicfa 1,G37 Proc. Salz.» 



( Istersjön befann sig alltså i alldeles olika tillstånd sommaren 1871 under den Tyska 

 och sommaren 1877 under den Svenska expeditionen. Vid förra tillfället höll den på att 

 förnya i det senare att uttömma sin salthalt. 



Härmed står i nära sammanhang ett vigtigt resultat som erhållits genom de Tyska 

 kustobservationerna. 



Salthaltens medelvärde vid dessa visade sig nemligen vara underkastad vexlingar, så 

 att den under åren 1869, 1872 och 1873 var ovanligt hög i Vestra Östersjön. 1 Derpå 

 följde ett antal ar under hvilka salthalten i genomsnitt var stadd i ett ständigt aftagande. 

 Först 2 med 1882 började så saltrikt vatten som under de förstnämda åren åter att in- 

 tränga och höja medelvärdet för Vestra Östersjön. De Tyska observationerna hafva alltså 

 ;i< lagalagt, att Vestra Östersjön är underkastad vexlingar uti salthalt och att året 1877 in- 

 faller och sannolikt bildar vändningspunkten uti en period af saltminskning. Den Sven- 

 ska expeditionen af detta år visar oss huru denna förminskning uppkommer, nemligen 

 derigenom att underströmmen, som inför saltare vatten i det stora Östersjöbäckenet, för 

 kortare eller längre tid afstannar och ytvattnet ensamt uppfyller utströmningsportarne och 

 uppblandar sig med samt bortför det saltvattens förråd som tinnes uti de djupa lagren af 

 Vestra Östersjön. Längdgenomskärningen å plansch IV ger en mycket tydlig bild af detta 

 förlopp. 



Temperaturen hos de understa lagren i Stora Belt af 30 och 31 % salthalt befanns 

 i juli 1877 vara mellan 7 och 8°. Hos vattnet af samma salthalt i Kattegat var tempera- 

 turen vida högre nemligen ända till 13° — 14°. Man finner att i allmänhet ett lager af 

 underströmmen af viss salthalt eger desto lägre temperatur ju längre in det anträffas uti 

 ( )stersjön. Detta torde vara utmärkande för den årstid hvarunder observationerna togos. 

 Vattnet i underströmmens djupaste lager uti den östliga delen af området har möjligtvis 

 under föregående vinter befunnit sig närmare ytan uti yttre Kattegat eller Skagerack och 

 kan hafva bibehållit sin låga temperatur derifrån, under det nytt vatten af samma salthalt 

 son i vid sommarens slut medföljer underströmmen genom Belterna helt naturligt medför 

 en högre temperatur. D:r H. A. Meyer gjorde redan pä grund af sina iakttagelser 1869 

 vid Korsör (och Kiel) uppmärksam på inträngandet af en underström af varmt och saltrikt 

 vatten under höstmånaderna. 



1 Se D:r (j. Karstens ofvan citerade afhandling i Bevichte etc. p. 39. 



2 Redan med 1878 började emellertid saltare vatten att framtränga i Ostliga Östersjön (se p. c. p. 42) 

 enligt observationerna å Adlergrundet. 



;t Se A. H. Meyer 1. c. p. 72. 



