b II. DAHLSTEPT, BIDRAG TILL SYDÖSTRA SVERIGES HIERACIUM-PLOBA. 



3 — 4 blad. Dessa groddplantans 4 — 5 första blad vill jag kalla primärbladen, då de, såsom 

 nedan skall visas, i visst afseende till indumentet äro olika de följande. 1 Alla områdets 

 Archieracier, såväl de, som normalt öfvervintra med bladrosett som de, hvilka som äldre 

 öfvervintra med slutna knoppar, öfverlefva såsom groddplantor vintern under form af rosett- 

 skott af mer eller mindre talrika, tätt stälda ocb oftast mot marken tilltryckta, sina blad. 

 På samma sätt år förhållandet med Piloselloidea. 1 sitt första stadium förete groddplan- 

 torna af olika arter och grupper föga framträdande skiljaktigheter. Hjertbladen, hvilka äro 

 af aflång form, åt båda ändar rundadt tvärhuggna, tillväxa en tid sedan de utträdt nr 

 fruktskalen och äro vid de första örtbladens framträdande 3 — 4 gånger större än i fröet. 

 Under denna tid framträda redan några smärre skiljaktigheter mellan olika former i hjert- 

 bladens storlek och färg och till en ringa del äfven i deras form. De äro alldeles i sak- 

 nad af indument och till konsistensen något köttiga. De första örtbladen äro, såväl hos 

 Piloselloider som Archieracier små, helbräddade eller med en och annan obetydlig glandel- 

 tand, mer eller mindre skaffade och varierande hos olika arter från smalt till bredt ellip- 

 tiskt-lancettlika till bredt äggrunda eller ibland med tvär eller svagt hjertlik bas, det senare 

 hos en del Archieracier. Deras form står ej i bestämdt förhållande till den slutliga formen 

 hos de utbildade örtbladen, utan lika ofta ega former med i utveckladt stadium smala blad 

 och nedlöpande bladbas, de första örtbladen med in. 1. ni. tvär bas, som förhållandet är 

 motsatsen. Med fjerde eller femte bladet börjar artens typiska bladform och tandning 

 röja sig. Beklädnaden är i detta första stadium hos såväl Piloselloider som Archieracier 

 temligen likartad. Den består hos alla af små, glasklara och genomskinliga, styfva liar 

 samt små, fina, gulaktiga och något klara glandelhär. Hos en stor del Piloselloider till- 

 komma äfven på andra eller tredje till fjerde bladet glesa eller talrikare stjernhår, hvilka 

 alltefter de respektive arternas natur på de följande bladen tilltaga i mängd, sa att de på 

 fjerde eller femte bladen vanligen ega den normala tätheten. Glanshåren öfvergå hos alla 

 former småningom i de för hvarje art normala håren, så att den typiska hårigheten van- 

 ligen är utbildad på fjerde och följande blad. Glandelhåren deremot, hvilka mer eller 

 mindre rikligt uppträda på bladskaften, medelnervens undersida och i bladkanterna samt 

 mindre rikligt eller mindre ofta äfven äro spridda på bada sidorna af skifvan, äro talrikast 

 på första och andra bladen, aftaga sedan i mängd och hafva i regeln hos arter, hvilkas 

 utbildade örtblad sakna glandelhär (men ej hos andra), försvunnit på fjerde eller femte 

 bladet. Förekomsten af glandelhär på groddplantans första örtblad är måhända en normal 

 företeelse hos alla arter af slägtet. Åtminstone har jag vid mina odlingsförsök med öfver 

 100 olika arter af såväl Piloselloidea som Archieracia hos alla påträffat dem i större eller 

 mindre mängd. Visar sig denna företeelse konstant inom slägtet, är den ganska anmärk- 

 ningsvärd och synes mig tyda på en ursprunglig, för alla gemensam karaktär, hvilken hos 

 flertalet arter nu försvunnit, men ännu hos vissa isolerade typer af såväl Piloselloidea som 

 Archieracia bibehållits i deras utvecklade stadium. 



' Dessn öfvervintra väl normalt allesammans, äfven då groddplantan hunnit en högre utbildning. Il* 1 * 

 groddplantor, hvilka ej hunnit före vintern utveckla detta antal blad, fortsattes utvecklingen omedelbart vid den 

 n\a växtperiodens början. De nya bladen, hvilka da utvecklas, bli såsom man i naturen kan öfvertyga sig om, 

 kvarsittande större delen af växtperioden. De öfvervintrande bladen deremot afvissna snart, sedan de nya örtbladen 

 i det närmaste nätt sin utveckling. Häraf beror den ofta i ögonen fallande olikheten i bladen hos vårroselterna 

 af andra årets plantor allt efter den utveckling, till hvilken de hunnit på hösten. 



