10 H. DAHLSTEDT, BIDRAG TILL SYDÖSTRA SVERIGES HIERACIUM-FLORA. 



del former af denna typ motsvara subvulgatum-typens former och äro beslägtade 



med dem. 



Hit ansluter sig som bityp: 



Subtyp, subrigidum-typem 



Innovation genom kraftigare utbildade, slutna knoppar eller äfven genom 

 små bladrosetter. Den blommande stjelkens nedre blad samlade till 

 ett antal af 2 — 3 till en gles bladrosett, derigenom att mellanlederna 

 ej äro så fullständigt förkortade som hos de föregående, hvarjemte de 

 snart afvissna. Basalblad med korta skaft och nedlöpande skifva, gles- 

 tandade af framåtrigtade tänder. Stjelk högväxt och styf, med mänga, 

 (4 — 8) eller flera blad, alla vanligen alldeles oskaftade med smal bas 

 och framåtrigtad tandning, småningom uppåt decrescerande och hastigt 

 öfvergående i inflorescensens brakteer samt oftast med korta mellan- 

 leder. Inflorescens mindre sammandragen med rakare grenar, nedåt 

 ofta obegränsad genom förgrening från de öfre bladvecken. Holkar 

 vanligen stora. Öfvergångstyp till rigidum-tyipen. 



Former af denna typ äro oftast nära beslägtade med former af 

 vulg af, in >i -typen, af hvilken den är en med följande typ analog ut- 

 bildning. 



Typ IV, um beilat u m-typen. 



Innovation genom slutna, mer eller mindre köttiga knoppar. Den blommande 

 stjelkens nedre blad små och smala, mindre än de följande stjelkbladen, i hvilka 

 de uppåt småningom öfvergå, liksom de nedåt nästan utan gräns gå öfver i öfver- 

 vintringsknoppens fjäll, aldrig samlade till en bladrosett, utan skilda af mer eller 

 mindre utvecklade mellanleder, vanligen otandade eller föga tandade och vid 

 blomningen oftast alla afvissnade. Stjelken mång- och tätbladig af smala med lag 

 och gles tandning eller helbräddad rand försedda, uppåt i storlek först tilltagande 

 sedan aftagande och i inflorescensens brakteer utan gräns öfvergående blad, skilda 

 af korta internodier. Inflorescens kortgrenig, uppåt ofta flocklik, nedåt svagt 

 eller icke begränsad. Holkar temligen stora. 



Hit ansluter sig: 

 Subtyp, rigidum-tjpeii. 



Lik föregående till innovationssätt och nedre stjelkblad, men stjelk- 

 bladen äro bredare och vanligen glest långtandade af utåt- eller framåt- 

 rigtade tänder samt vanligen langa. Stjelk mindre bladig (6 — 15-bladig) 

 med uppåt tilltagande internodielängd och aftagande bladstorlek, men 

 oftast tilltagande bladbredd. Bladen hastigt öfvergående i inflorescen- 

 sens brakteer. Inflorescens som hos föregående. 



Af områdets Archieracia tillhöra Subccesia och Subvulgata (se den speciella delen) 

 silvaticuni-tyuen, hvarvid formerna af den första gruppen till större delen tillhöra subcat- 

 sium-typen och formerna af den senare subvulgat inn-t\\)on. Ett större eller mindre antal 

 af båda gruppernas former vackla dock emellan bada typerna, sa att de i vissa afseen- 



