16 H. DAHLSTEDT, BIDRAG TILL SYDÖSTRA SVERIGES HIERACIUM-FLORA. 



rikaste omvexlingen isynnerhet med afseende på tandningssättet eger silvaticum-tyipeii och 

 omvexlingen häruti aftager i ungefär samma grad som stjelken blir rikbladig och innova- 

 tionen eger rum med slutna knoppar. Den är sålunda mest enformig hos umbellatum-typan. 

 Vid skildringen af de enskilda formerna har jag så utförligt det varit mig möjligt 

 angifvit tandningens utseende. Med afseende på inskärningarnes djup och till en del tät- 

 het eger dock en stor variation rum hos individer af samma art allt efter ståndortens be- 

 skaffenhet, och derjemte förekomma äfven individuella variationer. På friska, vare sig be- 

 skuggade eller solöppna ställen, blir tandningen djup och riklig, i fuktig skugga och på 

 näringsrik lokal derjemte ofta gröfre. 1 torr skugga och på soliga, torra ställen reduceras tän- 

 dernas storlek i större eller mindre grad. Bladens storlek och till en del form liksom konsisten- 

 sen äro äfven underkastade variationer efter näringens riklighet och lokalens beskaffenhet. 

 I skugga bli de stora och tunna samt breda och på torra ställen derjemte äfven platta. På soliga 

 ställen bli de återigen fasta och tjocka, smärre och ofta smalare. På denuderade lokaler bli 

 rosettbladen korta och tryckta till marken och få bredare bas, på gräsrikare ställen blir basen 

 ofta smalare än vanligt och största bredden förlägges ofvan midten, hvarjemte bladen och skaf- 

 ten mer eller mindre förlängas. På fria lokaler utvecklar sig basaldelen bättre (t. ex. den för 

 silvaticwn -ty pen m. 1. m. karaktäristiska formen på bladbasen), på andra lokaler blir den ofta 

 mindre typisk. Oberoende af dessa, af ståndorten beroende förändringar behåller dock hvarje 

 form i stort sedt sin typiska bladform och tandning. Framförallt äro tändernas form, inbördes 

 förhållande, platsen för deras uppträdande och rigtning af stor konstans och erbjuda värdefulla 

 igenkänningstecken, hvilka likväl äro svåra att i ord återgifva. Goda karaktärer, ofta af stort 

 värde, lernnar bladfärgen. Den skiftar hos gruppens former i alla nyanser, från blekgrönt 

 (pallide viridis) till lifligt eller mörkaste gräsgrönt {leete — saturate gr aminens) och i alla skift- 

 ningar från dessa färger till hvitgrönt (glaucescens), blågrönt (ccesius) eller lökgrönt (prasinus). 

 Hvarje art eger sin bestämda färg, hvars intensitet något vexlar efter ståndortens natur. De 

 rent gröna färgerna- förekomma oftast, men ej uteslutande, hos arter, som bebo skuggiga 

 lokaler, och de glaucescenta och blågröna färgerna hos dem, som växa på soliga ställen. 

 Den gröna färgen skiftar hos en del former i gulaktigt. I djup skugga blir den gröna 

 färgen mörkast, i sol blekare, ofta mycket urblekt; på samma sätt bli hvit- och bla- 

 gröna blad gerna mera gröna i skugga, men erhålla sin typiska färg på solöppna lokaler. 

 Detta förhållande beror utan tvifvel till en del på chlorophyllets läge, dels på kutikulans 

 och cellväggarnes i epidermiscellerna olika tjocklek. Hvarpå de olika färgerna för öfrigt 

 bero, känner jag icke. Undersidan af bladet är alltid blekare färgad och här framträder den 

 typiska färgen tydligast genom chlorophyllets mindre riklighet. Den ofta vackra marmore- 

 ring af öfver bladets yta, som det synes omotiveradt strödda, brunsvarta eller svartvioletta 

 och hos många arter rikliga näckar, är hos en stor del arter ytterligt konstant, så att den 

 förekommer hos alla individer eller hos andra endast under vissa förhallanden saknas hos 

 en del. Hos många arter uppträder den under de mest olika ståndortsförhållanden, men 

 är vanligen da mindre tydlig i stark och fuktig skugga, der den ofta är inskränkt till 

 spetsarne af bladen, isynnerhet stjelkbladen. I los andra försvinner den fullständigt på 

 skuggiga och fuktiga lokaler. Bäst utpräglad blir den på torra lokaler, äfven om de äro 

 beskuggade, men blir intensivast på ståndorter, som derjemte äro starkt solbelysta. Den 

 tyckes sålunda röna ett visst inflytande af belysningen och markens fuktighetsgrad, hvilkct 



