20 II. DAHLSTEDT, BIDRAG TILL SYDÖSTRA SVERIGES IllEliACUM-FLOKA. 



hvarje arts särskilda skaplynne. Följande typer och kombinationer mellan dem kunna 

 med större eller mindre lätthet igenkännas: 



1) Gaffelgrenad inflorescens, Jnflorescentia (A?ithela) furcata. Akladiet långt, upp- 

 tagande tredje — fjerdedelen eller någon gång hälften af stjelkens hela längd. 

 Från ett mer eller mindre typiskt lågblad utgår en jemnhög eller akladiet öfver- 

 nående enkel eller ånyo gaffelgrenad gren. 



Denna blomsterställning, hvilken hos en bestämd form ej förekommer med 

 uteslutande af andra, är dock hos vissa former så allmän hos ett flertal individer 

 att den ofta utgör en beaktansvärd karaktär. Men hos ett större eller mindre 

 antal individer af samma form kan den modifieras så, att den närmar sig 

 någon annan typ. Vanligen uppträda nedanför akladiet, hvilket oftast bibe- 

 håller sin längd, flera grenar. Härigenom uppstår en egendomlig, kvastlikt- 

 gaffelgrenad blomsterställning (Infloreseentia furcato-paniculata) med långa gre- 

 nar, och hvilken hos ett större eller mindre antal individer af vissa former 

 öfvergår i en kvastlik blomsterställning med någon förkortning eller med bibe- 

 hållande af grenarnes längd. Mycket ofta öfvergår den gaffelgrenade blomster- 

 ställningen hos flertalet individer af vissa arter i en egendomlig, flocklik blomster- 

 ställning, som uppstått genom undertryckande eller stark förkortning af inter- 

 nodierna mellan första ordningens axlar och med bibehållande af akladiets och 

 dessa axlars längd. Oftast är hos denna modifikation axlarne af andra ord- 

 ningen temligen förkortade och ej sällan bildas genom deras närmande till hvar- 

 andra småflockar, hvarigenom hela blomsterställningen far ett karaktäristiskt 

 utseende. Hos många former som tillhöra denna typ ställa sig axlarne af första 

 ordningen mer eller mindre tydligt på tvenne sidor af hufvudaxeln, hvarigenom 

 de nästan ligga i ett plan, så att korgställningen får en i ögonen fallande till- 

 plattning från sidorna. 



Alla dessa ur den gaffelgrenade inflorescensen härledda blomsterställningar 

 förekomma med alla gradationer oftast hos samma form. De hafva vanligen raka 

 grenar, men då de öfvergå i mera hopträngda kvastlika korgställningar, bli gre- 

 narne ofta i samma mån de förkortas något båglikt böjda. De förekomma mer 

 eller mindre typiskt hos flertalet former af subccesium- och ccesium-typen. Hos 

 den senare bli de i samma mån de närma sig den gaffelgrenade och gaffelgrenadt- 

 kvastlika anordningen af axlarne nedåt mer eller mindre obegränsade. Sålunda 

 karaktäriserade korgställningar förekomma äfven hos många till en bestämd mor- 

 lologisk typ ej hänförliga former af Oreadea, men hvilka i en del afseenden äro 

 likvärdiga med ca?sium- eller subccesium-typen. De äro sällsynta inom andra 

 typer, der de vanligen äro modifierade i annan rigtning. 



2) Kvastlik inflorescens, Inflorescentia paniculata. Akladiet kort eller medellångt 

 (från 5 — 30 m. nu.). Axlarne af första ordningen, hvilka alla utgå ur vecken af 

 högblad, äro skilda af längre eller kortare mellanleder från hvarandra (de nedre 

 internodierna vanligen längst) och nående i jeninhöjd med akladiet eller öfverskju- 

 tande detsamma. Denna blomsterställning utmärker sig derjemte genom vanligen 

 korta och ej sällan bagböjda axlar. Den förekommer mer eller mindre typisk hos 



