- 



KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 25. N:0 3. 21 



former af subvulgatum- och rulgatum-typen samt hos en del former af ccesium- 

 och mbrigidum- typen. Hos de förstnämda är den bäst utbildad och derjemte 

 nedåt oftast väl begränsad. Hos den sistnämda är den deremot ofta något obe- 

 gränsad (Inflorescentia panincidato-corymbosa). Hos vissa former af subcwsium- 

 och ccesium-tjTpen är den mera långgrenig och öfvergår hos dem genom olika 

 grader i flera af föregåendes modifikationer. 



3) Flocklik inflorescens, Inflorescentia umbellata. Denna förekommer aldrig uteslu- 

 tande hos någon form, ehuru den hos ett större eller mindre antal individer 

 ofta är utbildad och sålunda eger ett visst systematiskt värde. Akladiet är här 

 kort eller medellångt. Grenarne af första ordningen utgå nästan alldeles från en 

 punkt derigenom att mellanlederna mellan dem i det närmaste felslagit. Men 

 vanligen är denna anordning ej fullständigt genomförd, utan ofta äro interno- 

 dierna korta och m. 1. m. tydliga {Inflorescentia subumbellata) och oftast äro de 

 öfre flocklikt, de nedre kvastlikt anordnade (Inflorescentia paninculato-umbellata), 

 hvarigenom den öfvergår i föregående. En annan egendomlighet hos många for- 

 mer med denna inflorescens är, att axiarne af andra ordningen serdeles ofta utgå vid 

 axlarnes af första ordningens bas, så att de i många fall nästan utgå från samma 

 punkt som dessa. Härigenom uppstår hos många individer (hos många arter till ett 

 mycket stort antal) en karaktäristisk, flocklik blomställning af till utseendet enkla 

 grenar. Axiarne kunna vara mer eller mindre raka till bågböjda. Denna inflorescens 

 med sina modifikationer träffas allmänt hos former af subvulgatum- och vulgatum- 

 typerna samt hos några af ramosum och rigidum -ty \)en. Hos denna senare och 

 hos former af umbellatum-typen är den ej sällan kombinerad med följande. Som 

 jag förut nämnt förekommer äfven en flocklik blomsterställning, hvilken utbildats 

 ur den gaffelgrenade. Men då denna har förlängt akladium och sträckta grenar 

 af första ordningen, men ofta sträfvar att samla axiarne af andra ordningen mot 

 de förstnämdas spetsar, har deremot ifrågavarande inflorescens-typ, hvilken tyd- 

 ligen är en högre utbildning af den kvastlika, en stark tendens att samla gre- 

 narne af både första och andra ordningen i en punkt. 



4) Nedåt obegränsadt kvastlik inflorescens (Inflorescentia corymbosa). Akladiet kort 

 eller medellångt. Inflorescensen bildas icke blott af axlar från högbladsvecken, utan 

 i den ingå äfven ett större eller mindre antal grenar från vecken af de i hög- 

 bladen småningom utan gräns öfvergående, öfre stjelkbladen. Internodierna äro 

 tydligt märkbara och tilltaga i längd nedåt. Axiarne nå i jemnhöjd med eller 

 öfverskjuta mer eller mindre akladiet. Ofta far denna inflorescens i sin nedre 

 del ett klaselikt utseende, derigenom att grenarne der äro af ungefär samma 

 längd sinsemellan och äro skilda af temligen långa internodier. De nå då vanligen 

 obetydligt öfver basen af närmast högre sittande grenar och de öfre af dem na 

 ej upp till samma höjd som akladiet eller de närmast under detta utgående 

 axiarne. Denna till öfre delen kvastlika, till nedre delen klaselika inflorescens 

 (Inflorescentia racemoso-corymbosa) är jemte den förut nämda vanlig hos former 

 af rigidum- och umbellatum-ty perna, och förekominer ofta hos ramosum-typew. 

 Ej sällan äro de öfre grenarne flocklikt och de nedre kvastlikt eller klaselikt 



