24 II. DAHLSTEDT, BIDRAG TILL SYDÖSTRA SVERIGES HIERACTUM-FLORA. 



afseende på Piloselloidea användt 5 gfadationer. Hvad han der sagt gäller äfven i all- 

 mänhet om Arcliieracia, hvarför jag hänvisar till hans framställning. 



Dessa olika slag skilja sig i utseende ofta rätt betydligt från hvarandra. Vanligen 

 äro ett större eller mindre antal af de mellersta bredast, de innersta deremot smalast och 

 längst. De uttaga jemt eller oregelbundet i storlek inåt, men hos en del former sker med 

 de innersta åter ett aftagande i längd. De bli sålunda än regelbundet än oregelbundet 

 tegeilagda och dessa karaktärer äro i många fall af framstående värde för en del formers 

 igenkännande. 



Al' godt systematiskt värde är redan antalet och storleken af fjällen, men i ännu 

 högre grad gäller detta om deras bredd, form och spetsens utseende. Hos en del former 

 äro fjällen smala och nästan jembreda (lineares) samt ända till spetsen, hvilken kan vara 

 rundad, tvär eller m. 1. m. skarp, begränsade af raka sidor. Hos andra är fjällen från 

 bred bas med m. 1. ni. raka sidor hastigt afsmalnande (triangulares) eller småningom hop- 

 dragna (trianguläri-lanceolatce v. elongate triangulares) i en trubbad eller skarp spets. Om 

 åter fjällens sidor äro bugtiga uppstår alltefter deras bredd och största breddens läge ägg- 

 runda (ovata), lancettlika (lajieeolata), ovala, (ovalia), elliptiska, (elliptica) och aflånga 

 (oblonga) fjäll. Spetsen kan i dessa fall vara antingen trubbad eller skarp. Med afseende 

 på spetsens form och sidornas förlopp äro fjällen spetsiga (acutce), då sidorna äro raka och 

 och småningom sammanlöpa i spetsen och tillspetsade (acuminatce), då sidorna äro bug- 

 tiga och mer eller mindre tvärt eller hastigt sammanlöpa i en spets. Ega fjällen raka 

 sidor och afsmalna de i en läng udd, äro de svlspetsade (subulatae). Begränsas spetsen, 

 som kan vara bred eller smal af en bugtig eller nästan rak linie äro fjällen trubbiga 

 {obtusw) eller trubbade (obtusatce), hvarvid spetsen ofta mer eller mindre tydligt framträder 

 såsom rundad (rotundatus) eller af huggen (truncatus). Hos en del former får sjelfva 

 spetsen (isynnerhet hos de mellersta och inre fjällen) en mer eller mindre tydlig triangulär 

 form och hos flera former utlöper den trubbiga spetsen i sin midt i en mer eller mindre 

 tydlig fin udd (mucronatus). Hos många former märker man att kanterna af fjällen äro 

 mer eller mindre ojemna, hos trubbiga fjäll isynnerhet i spetsen, hvilken till och med kan 

 bli svagt sargad. Detta visar sig äfven vara af en viss konstans. I de flesta fall är fjäl- 

 lens form en bland de mera beständiga karaktärerna och förändras endast i fa fall af yttre 

 omständigheter. Förändringarne visa sig i så fall ofta bero af abnorma förhållanden. 



Blomster, blomkorg (Calathium). Afven af blomkorgens egenskaper kunna hemtas 

 ganska värdefulla karaktärer för särskiljande af formerna. Ehuru dimensionerna i inånga 

 fall äro underkastade vexlingar hos samma art, så ega de likväl i stort sedt en ej ringa 

 konstans. Många närstående arter kunna af det öfvade ögat igenkännas redan på längre 

 håll genom sina korgars olika vidd. I sällsyntare fall är diametern under 25 m. m. (hos 

 några Vulgata); motsvarande ytterlighet är 50 a 60 m. m. (hos några Oreadea). Diametern 

 betecknas i följande beskrifningar med bokstafven D. med ett åtföljande tal. I ännu högre 

 grad bidraga blommornas mängd och inbördes längd till att ge korgarne ett karaktäristiskt ut- 

 seende. Hos många arter äro nämligen blommorna korta och aftaga jemt i storlek utifrån 

 och inåt samt sitta tätt (calathium 'plenum)] i andra fall äro de yttre blommorna betyd- 

 ligt längre än de öfriga, hvarigenom ett mer eller mindre stort mellanrum till dessa upp- 

 står, hvarjerate blommornas antal på diametern är ringa (calathium rad/ans). Mellan dessa 



