KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 25. N:o 3. 31 



I. VULGATA kr. 



Holkar medelstora eller små, ofta smala med fårad iga och oregelbundet tegeilagda 

 fjäll, klädda af glandier, har och stjernludd, men utan microglandler. Mellan de yttre få 

 korta och vanligen smala fjällen och de mellersta är oftast ett större afbrott, än mellan 

 dessa senare och de inre. Aehenier små till medelstora, svarta eller svartbruna. Ligulce 

 än alldeles glatta än i spetsen ni. 1. m. rikt eilierade. Stiftet hos de skilda, arterna vex- 

 lande från rent gult till nästan svartgrönt. Stjelk varierande bladlös eller 1 — fabladig 

 med en m. 1. ni. rik bladrosett vid sin bas eller mängbladig och saknande bladrosett 

 vid basen. Bladfärg varierande frän rent och linigt grön till ni. 1. m. lökgrön eller mör- 

 kare till ljusare glaucescent till blågrön. Håren vid stjelkbasen och på bladskaften etc. 

 glesa till rikliga, mjukare och finare än hos Oreadea, endast i sällsynta fall tydligt tan- 

 dade, dock ej i samma grad som hos denna, afdelning. Innovationen eger rum dels genom 

 öfvervintrande bladrosetter, dels genom slutna, tunna vinterknoppar, mera sällan genom 

 större och köttigare knoppar, liknande dem hos Rigida och Foliosa. 



Denna grupp är i hög grad mangformig, men innehåller på samma gång bättre 

 differentierade; former än de följande, oaktadt på mänga punkter formerna äro ytterligt 

 närstående. Denna differentiering gör sig framförallt märkbar med afseende pa, holkarnes 

 induuient, hvarigenom gruppen visar sig stå långt framom följande grupper. Serdeles är 

 indnnientcts dekorativa, anordning hos denna grupp starkt utpräglad. De olika slagen af har 

 {enkelhär, glandier och stjernhår) äro nämligen på holkarne ej såsom hos följande grupper 

 mer eller mindre likformigt blandade, sa att differentieringen mellan de olika formerna 

 med afseende på de olika hårslagens fördelning och riklighet blir jemförelsevis obetydlig, 

 utan här hafva de olika arterna att uppvisa oftast betydande skiljaktigheter i de olika 

 hårslagens riklighet, livarvid än det ena än det andra slaget af har ofta blir ensamt 

 dominerande, hvarjemte, da flera slags har uppträda tillsammans, de mycket ofta, äro 

 fördelade på olika partier af holkfjällen. Serdeles gäller detta i hög grad om stjern- 

 luddet, hvilket ofta bildar ni. 1. m. tydliga band eller linier i kanterna af fjällen, hvari- 

 genom hos ett flertal arter holkarne fa ett serdeles karaktäristiskt utseende. Men icke 

 blott i indumentets anordning och riklighet utan äfven i de enskilda hårslagens storlek, 

 groflek och färg äro formerna af denna grupp sinsemellan bättre differentierade än for- 

 merna inom de följande grupperna. Men med afseende härpå hänvisas till sjelfva beskrif- 

 mångarne. Äldre holkar erhålla såsom inom följande grupper rikligare enkelhår, än i 

 yngre stadier. Afven former med typiskt blott glandulösa holkar sakna, sällan vid af- 

 blomstringen enkelhår bland glandierna. I allmänhet gar indumentets allmänna beskaffen- 

 het parallelt med den äfven i andra afseenden framträdande slägtskapen, dock förekomma, 

 tydligen beslägtade former, hvilka till holkarnes induuient ega nästan alldeles motsatta 

 karaktärer. 



