50 H. DAHLSTÉDT, BIDRAG TILL SYDÖSTRA SVERIGES HIERACIUM-FLORA. 



En ganska framstående form, stående nära föregående, från hvilken den skiljes 2fenom 

 större och längre, mindre sfrjernludna och mera blygrå holkar med något gröfre och 

 mörkare hårighet samt bredare, något trubbigare men långt utdragna fjäll, större korgar 

 i mera hopdragen vippa på gröfre skaft samt slutligen i anseende till blad och holkar 

 mera framträdande ccesium-habitiis. Närmare än föregående står den till H. *ravusculi 

 hufvudform, med hvilken den utan tvifvel är nära beslägtad. Frän denna skiljes den dock 

 lätt genom sin högre växt och i allo xilvaticum^&rtab&e utbildning, isynnerhet med afseende 

 på bladens tandning. Stundom liar den någon likhet med en form af H. *ccesiiflorum i 

 hvarom mera under denna. Bladen äro ofvan mera lökgröna och mörkare än hos före- 

 gående samt vanligen längre i förhallande till bredden. De variera rätt mycket till tand- 

 ningen. Vanligen äro de mera håriga än hos föregående, hvilken skillnad mest fram- 

 träder på soliga lokaler. På dylika ställen bli de ofta ofvan glest mörkfläckiga i likhet 

 med hufvudformen af H. *ravusculum. Sådana individ påminna äfven ej så litet om H. 

 *sarcophyllum och närstående, hvilka bilda en af mellanserierna mellan Subccesia och Sub- 

 vulgata. Fjällen äro alltid långt utdragna och öfverskjutande de outvecklade blommorna, 

 men sjelfva spetsen är vanligen trubbig. Stiften äro i lefvande tillstånd ej så mörka 

 som hos föregående, stundom rätt ljusa och svartna ej så starkt vid torkning. 



Anträffad på följande ställen: Östergötland, Stora Kullen i Svanshals s:n; Suuds s:n, Löfåsa och Sund9 

 Södergård (förf.): Qvillinge s:n (E. Hekfurth): Vårdsbergs s:n, Vimarka (A. R. Dahlgren): Småland^ 

 Gärdserum s:n, Qvistrum (W. van der Kodde); Askeryd s:n, Bordsjö och Ingevaldstorp (förf.): Gotland, Lojsta 

 (S. Almqu ist). 



4. H. * caesiiflorum Almqu. 



FL silvaticum L. subsp. 5. Almqu. Stud. p. XV. — H. caesiiflorum Almqu. apud. 

 Norrl. Bidr. p. 96. — I. P. Norrlin, Hier. exs. n. 117 a. — Dahlst. Hier. exs. fasc. 

 I. n. 44. 



Caulis sat altus gracilis v. subcrassiusculus — 1-folius basi + coloratus, inferne 

 pilis tenellis sparsis v. raris et floccis raris obsitus, superne rarissime pilosus v. glaber 

 et mediocriter floccosus. Folia rosularia (prasino- v.) lutescenti-viridia subtus + 

 subca?sia — canoglaucescentia raro ca?sia + lata, exteriora e basi plerumque cordata 

 v. ovato-rotundata + ovato-ovalia minora, crebre et late + insequaliter subdupli- 

 cato-dentata obtusiuscula v. obtusa, intermedia latissima et maxima e basi cordata 

 v. oblique sagittata late ovata acutiuscula — acuta e dentibus acutis + latis paten- 

 tibus longis minutisque alternantibus + profunde fere ad apicem serrato-dentata et 

 ad basin + inciso-dentata dentibus + angustis et retroversis, intimum longum ovato- 

 lanceolatum angustissime et longissime et pnveipue ad basin leviter contractum etiam 

 inaecpualiter laciniato-dentatum — incisum laciniis iiberis vulgo in petiolo decurren- 

 tibus, supra medium subintegrura in apicem longum acutum protractum; omnia et 

 sa'pissirne exteriora subtus colore hepatico violasccnti-maculata, supra glabra — sub- 

 glabra, margine minute et mediocriter ciliata, subtus pilis brevibus tenellis sparsis 



