54 H. DAHLSTEDT, BIDRAG TILL SYDÖSTRA SVERIGES HIERACIUM-FLOKA. 



nigris sparsis — densiusculis glandulis tenellis nigris — fuseis sparsis hirtae, ceterum 

 nudae nitentes v. rarissime in marginibus fuscovirescentibus stelligerae, apice ssepse 

 levissirne comatuhe, intimse paucae subulatae. Calathium sat obscure luteum, plerumque 

 eximie radians. Stylus vivus luteus v. in umbrosis et siccus paruin livescens. 

 Inv. -p^.-, D. 35 — 40, L. ni. c. 3 mm. 



En synnerligen anmärkningsvärd form, igenkänd på sina lifligt gröna, djupt inskurna 

 och veckade blad, hvilka äro smalare än hos föregående, och sina mörka brunaktiga, 

 trubbade och vid basen afstympade, sneda och knotiga holkar, väl begränsade från de upp- 

 till föga eller icke förtjockade, ljusgrå holkskaften och klädda af korta, mörka, något 

 styfva hår och små fina glandier samt de synnerligen glesa korgarne med sina (fullt ut- 

 slagna) ut- och bakåtböjda kantligulae. Stjernluddet är vanligen endast ytterst glest 

 förhanden i de yttre fjällens kanter. Sällan uppträder det äfven på de inre fjällen ss. 

 hos en del Gotlandsformer. Dessa påminna om föregåendes mera glaucescenta och mörk- 

 holkiga former, hvarom äfven fastlandsformerna erinra i holkarnes byggnad. Båda under- 

 arterna ega samma egendomligt afstympade och korta yttre samt förlängda och afsmal- 

 nande inre fjäll. Såväl häri som i habitus och bladens tandning framträder tydligen 

 deras nära slägtskap. Dock äro de lätta att skilja isynnerhet genom bladfärgen, holk- 

 basen och fjällens beklädnad samt de radierande korgarna och deras färg. Genom den 

 bredare tandningen hos de yttre bladen och tändernas rundare sidor erinrar den om H. 

 *stenolepis och i anseende till de inre mera skarptandade bladen ofta rätt mycket om 

 H. *acidotum, men skiljes från båda genom holkformen och fjällen m. m. och från den 

 senare bland annat dessutom äfven genom stiftens färg. En del gotländska solformer 

 likna habituelt och till de utbredda bladen med ofta i en rigtning krökta bladskaft och 

 på ena sidan kortare skifva analoga former af H. *prolixum. 1 Dessa former ega äfven 

 ofta mindre tandade och stundom fläckiga blad och erinra då äfven om bredbladiga for- 

 mer af H. *maculosum, men skiljes lätt genom sina karaktäristiska holkar och sin glesa, 

 utbredda vippa. Dessa former äro tydligen endast ståndortsmoditikationer, men för de 

 likheter, de visa med nyssnämda underarter och hvilka likheter af ståndorten blifvit skar- 

 pare framhäfda, äro de af ett visst intresse, emedan de lemna ledning för bedömandet 

 af dessa formers slägtskapsförhållanden. En annan på Gotland vid Klinte anträffad 

 frodig skuggform synes vid första påseendet ganska afvikande. Den har vanligen stora. 

 breda, mörkgröna till och med lökgröna, mera likformigt skarptandade blad, hvilka 

 sällan äro veckade eller så djupt fliktandade som hos hufvudformen och erinrar till tand- 

 ningen betydligt om bredbladiga former af H. *acidotum. Holkarne ega dock det karak- 

 täristiska utseendet och den egendomliga beklädnaden, men äro tjockare och grönsvarta 

 samt vanligen rätt tydligt stjernhåriga i fjällens kanter. Växten är äfven gröfre och 

 högre. Är troligen oaktadt sitt afvikande utseende äfven den endast en ståndortsmodi- 

 fikation. Något liknande modifikationer äro för öfrigt inså inlade i Vestmanland. Denna 



1 Denna likhet har äfven I. P. Norrlin i Bidr. till skand. hallons Hier. -flora p. 05 anmärkt. De dei 

 omnämda exempl. fr. Visby tillhora nämligen hithörande art. 



