KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 25. N:<> 3. 59 



tjocka och mörka håren och de korta glandierna samt äfven till fjällens form H. *sinuoai- 

 frons, men från denna, hvilken dock stundom, såsom på Gotland, har starkare tendens 

 att få glest stjernludd i holkfjällens kanter, afviker den utom genom bladen äfven genom det 

 till en bred, hvit rand i fjällens kanter samlade stjernluddet. Om man frånser hårbekläd- 

 naden, så öfverensstä miner den i sistnämda afseende mycket med ljusholkiga former af 

 H. lacerifolium från Upland och påminner om dessa utom till holkarnes brokighet och 

 fjällens form äfven till blommornas och stiftens färg samt till bladfärgen och ej sällan 

 äfven något till bladens form och tandning. Den är sålunda utan tvifvel att uppfatta 

 som en skarpt och väl utpräglad mellanform, förenande såväl H. lacerifolium och H. 

 *sinuosifrons sinsemellan, som dessa båda med H. *acidotum. Den har äfven ej få lik- 

 heter med en i vestra Sverige (Dalsland) anträffad form, (— H. *conjine mihi. inser. 1 ), 

 hvilken intar en ungefär liknande medelställning mellan H. *silvaticum och H. *acidotum. 

 Torde äfven vara beslägtad med den form från Torpen i Norge, hvilken jag omnämt under 

 H. *ccesiiflorum såsom förmodad mellanlänk till H. *canitiosum. 



Denna vackra och anmärkningsvärda form är hittills endast funnen i Stockholmstrakten, på Djurgården 

 vid Uggleviken (O. Juel). 



8. H. * acidotnm Dahlst. ii. nom. 



H. *macrolepis Kindb. p. p. Sv. Flor. p. 284. 2 — Dahlst. Hier. exs., fasc. I n. 40, 

 fasc. II n. 22. 



Gaulis sat gracilis — 1 folius glaber v. subglaber leete viridis, inferno raris- 

 sime superne sparsim stellatus. Folia rosularia ± longe petiolata + hete subciesia 

 v. glauco-viridia subtus vulgo dilute subcaBsia v. + glaucescentia, exteriora cordato- 

 ovata — cordato-rotundata crebre et late dentata obtusiuscula — sat obtusa mucro- 

 nata, intermedia e basi + inaeqvaliter sagittata v. truncata + ovato-lanceolata — 

 lanceolato-oblonga ad basin + inciso- et reverso-laciniata ceterum fere ad apicem 

 inaeqvaliter late et acute duplicato-dentata sat acuta, intimum ± ovato-lanceolatum 

 — lanceolatum apice sat longo integro cuspidato basi sagittata v. (et) + 

 decurrente valde et inaeqvalitei laciniatum ceterum + anguste subulato-dentatum 

 saepe + plicatum, laciniis liberis haud raro in petiolo parum alato descendentibus, 

 omnia supra glabra — subglabra, margine breviter ciliata, subtus sparsim in nervö 

 dorsali sparsim stellato densius pilosa ceterum rarissime stellata — efloccosa, in 

 petiolis sa3pe coloratis molliter, sat dense et longe pilosa. Folium caulinum lineare — 

 filiforme v. evolutum petiolatum infra v. ad medium insertum basi oblique sagittata 

 v. hastata + incisum ceterum inaeqvaliter dentatum et in apicem longum integrum 

 + subulatuni attenuatum ovato-lanceolatum, glabrius at subtus magis stellatum. 



1 Skild från //. *silvaticum, hvilkeu den står närmast och habituelt nästan alldeles liknar genom smalare 

 och skarpare bladtänder, hvilka äro tätare och längre samt genom ännu tydligare dubbelsågning, vidare genom 

 rikligare glandier på holkar och skaft och tydligare, i fjällens kanter samladt stjernludd. 



2 Namnet är redan tidigare af Boissier i Fl. orientalis gifvet åt ett annat Archieracium. 



