64 II. DAIILSTEDT, BIDRAG TILL SYDÖSTRA SVERIGES H1ERACIUM-EL0BA . 



täta ad basiri in petiolum alatum sensim abeuntein magis acute dentata acuta, inti- 

 mum + late lanceolatum + imeqvaliter sed aeute sinuatum — dentieulatum ad 

 basin + contractam decurrentem v. subhastatam obliquum inaeqvaliter incisum den- 

 tibus liberis latis in petiolo alato sa*pe descendentibus in apicem + longe integral» 

 cuspidata, supra glabra v. rare et brevissime pilosa, snbtus rare in nervö dorsali 

 sparsirn stellato magis pilosa, ceterum subnuda in marginibns brevissime et sparsim 

 eiliata, petiolis + purpurascentibus magis pilosis rare stellatis. Folium caulinwn ad 

 basin v. infra medium insertum ovato-lanceolatum — angustc lanceolatum in apicem 

 + longum subintegrum subulatum protractum ingeqvaliter et argute dentatum ad 

 basin + incisum subsessile v. breviter petiolatum in nervö dorsali et petiolo sat 

 dense stellatum. Anthela simplex v. + composita superiore parte sat contracta, 

 ramis superioribus plerumque valde patentibus sat arcuatis, inferioribus distantibus 

 magis rectis superantibus pedicellis brevibus arcuatis acladioque 10 — 30 mm. longo, 

 + dense cinereo-floccosis et glandulis nigris mediocribus densiusculis — densis ob- 

 tectis. Involuera fusco-atra v. fuseo-virescentia subcanescentia sat brevia basi + 

 rotundato-ovata. Squamce lineari-lanceolatae plurimae subn?quales, exteriores pauces 

 breviores obtusa3 — obtusiuscula;, intermedite in apicem obtusiusculum — sat acu- 

 tum + attenuata-, intimae acuta 1 — subulatae, glandulis parvis nigris densis et Hoccis 

 in marginibns squamarum prsesertim ad basin stria angusta congestis ceterum raris 

 v. subnullis obtectis. Calathium sat obscure luteum, subradians. Ligulce apice sub- 

 glabrae v. brevissime pilosa'. Stylus obscurus, siccus nigrescens. 



Denna form står ytterst nära föregående, hvilken den isynnerhet liknar till holkarne, 

 och påminner åfven om H. *ccesionigrescens genom de oftare vid basen något bredare fjäl- 

 len och åt kanterna något tydligare luddet, men är skild från bada genom den fullstän- 

 diga bristen på hår bland holkarnes små och talrika glandier samt från den senare genom 

 sin mörkgröna bladfärg ocli från båda genom de mera långsträckta och m. 1. m. ned- 

 löpande bladen, hvilka äro lägre och skarpare tandade. Till bladens form, hvilka dess- 

 utom oftast äro på sin öfre sida, isynnerhet mot spetsen rikt mörkfläckiga, och vippans 

 utseende samt i habitns närmar den sig mycket H. *maculosum och är att anse som en 

 sjelfständig mellanform mellan denna och de båda föregående. Med en i Stockholmstrak- 

 ten ej sällsynt form, hvilken närmar sig åt H. *j)ersimile och H. *anfractiforme, har den 

 äfven några anmärkningsvärda likheter och bildar jemte denna och närstående en serie, 

 som för öfver till de nyssnämda formerna af Subvulgata. Den tenderar, liksom de bada 

 följande, i ej ringa grad äfven åt H. *prcetenerum. Vippans grenar äro mycket utspär- 

 rade, och de öfre, hvilka jeinte korgskaften äro starkt bågböjda, tendera ofta att samman- 

 sluta sig till en flockrik korgställning, liknande den hos H. *prolixum. Hufvudaxeln är 

 såsom hos föregående vanligen starkt zigzagböjd. 



Hittills endast anträffad i Södermanland, Osterhaninge s:n, Gålö och Dalarö sm, Dalarö (S. Ai.muiist) 

 samt St. .Malms sm, Qvarntorp (G. A:\ Mai.mk): ('plrn/i/. Djurö (S. Ai.mui ist) ix-h vid Norrtelje, Uddboö. 



