76 11. DAHLSTEDT, BIDRAG TILL SYDÖSTBA SVERIGES HIERAC1L M-FLORA. 



en större benägenhet till utveckling af stjelkblad och till utbildning af en sammanträngd, 



flocklik in florescens med kortare och böjda grenar. Så ega en stor del former af Sub- 

 vulgata anlag (äfven hos småväxta individ) att utveckla flera men dock alltid skattade 

 stjelkblad och ännu större anlag till hopdragen och flocklik korgställning med starkt utstående 

 och böjda grenar. Hos Vulgata genuina är tendensen till bladrikedom på stjelken större, 

 men benägenheten till flocklik inflorescens mindre, hvarjeinte grenarne ej ega en sa 

 i ögonen fallande benägenhet att bli bågböjda och ej heller äro så starkt utåtrigtade. En 

 annan, analogi mellan de båda sistnämnda grupperna är, att de i genomsnitt ega mindre 

 och smalare holkar än de båda andra och att holkskaften ega föga utvecklade brakteer. 

 Den typ, subvulgatum-typen, till hvilken de bäst utvecklade formrna af denna grupp höra, 

 synes mig både morfologiskt och biologiskt vara den bäst utvecklade. Den synes mig 

 äfven vara en jemförelsevis yngre typ än de öfriga, dels emedan det finnes stora formgrupper, 

 som tillhöra denna typ och inom hvilka formerna tydligen stå så nära hvarandra, att nian 

 har skäl att antaga, att formbildningen i somliga fall ännu fortgår eller i h varje fall i 

 relativt sen tid afslutats, och dels emedan den på samma gkng omfattar ett långt större 

 antal former än livar och en af de öfriga typerna, kanske med undantag af vulgatum-* 

 typen, hvilken åtminstone i vissa fall genom rikedom på ytterst närstående och svårskiljda 

 former kan täfla med densamma. På grund af dessa förhållanden äro grupperna Sub- 

 vulgata, liksom äfven Vulgata genuina, med afseende på sina formers begränsning och 

 inbördes slägtskap på långt när ej så väl kända som de båda andra. Härtill bidrager 

 äfven att de båda otvifvelaktigt äro betydligt formrikare i de nordliga och mindre under- 

 sökta delarne och fjälltrakterna af Skandinavien. Att dessa båda formgrupper sta i ett 

 liknande, ehuru ej så nära genetiskt förhållande till hvarandra som Subcwsia och Cwsin, 

 framgår af inånga förhållanden, såsom jag nämnt, tydligt nog, och troligen skall efter en 

 noggrannare utredning af båda gruppernas former detta förhållande framträda tydligare 

 än hittills är fallet. 



För att åskådliggöra slägtskapsförhållandena såväl inom gruppen Subvulgata som 

 dess förhållande till Subcwsia, Oreadea och Alpina (Nigrescentia) meddelar jag här en 

 grafisk framställ ning. De med -f- betecknade namnen utmärka former af Subcwsia, de 

 med O utmärkta angifVa former af Subvulgata. Namnen inom parentes beteckna besläg- 

 tade former och grupper eller former, som ej tillhöra området. 



Då de olika formernas slägtskapsförhållanden till former af Vulgata genuina ännu 

 äro i detalj så outredda, att nian hittills blott känner ett mindre antal tydligt beslägtade 

 former af bada. har jag ej här medtagit dessa, utan hänvisar till de upplysningar, som 

 meddelas derom längre fram under de arter, der en dylik frändskap kan påvisas. 



Conspectus specieruin. 



I. Involucra + dense glandulosa v. glandulosa et pilis solitariis v. raris immixtis 

 parum conspicuis obsita. 



A. Squamw involueri vulgo obscurae v. atrae omnino efloccosce v. marginibus floccis 

 rarissimis vix conspicuis notatae, apicibus epilosis v. interdum albocomatis. 



