80 H. DAHLSTEDT, BIDRAG TILL SYDÖSTRA SVERIGES HIKRACirM-FL< )RA. 



1. Folia lata et magna ovato-oblonga — oblonga v. oblongo-lanceolata late 

 undulato-dentata ad basin ovatam, obtusam v. cordatam profunde, ina3- 

 qvaliter et late reverso-dentata — laciniata, glauco- v. prasino-virescentia 

 rare et breviter pilosa. Inflorescentia läxa ramis subrectis. 



18. //. sarcophyllum Stenstr. 



2. Folia lata ovata — cordato-ovata v. ovato-oblonga rarius ovato-lanceolata 

 breviter et sparsim dentata — subintegra v. densius et sat longe et late 

 obtuse v. acute dentata basi cordata — ovata v. decurrente magis den- 

 tata — valde et crebre laciniata, obscnre gramineo v. lntescenti — snb- 

 glauco-viridia + dense pilosa. Inflorescentia saepius contracta ramis vulgo 

 valde arcuatis. 



14. H. sayittatum Lbg. 



H. PELLUCIDUM L^st. 



H. pellucidum Ltest., Kgl. Sv. Vet. Ak. Handl. p. 172, 1824.' — H. silvaticiim L., snbsp. 

 i), Almqu. Stud. p. XVIII. — H. melanolepis Almqu. apud Norrl. Bidr. p. 87. — H. 

 melanolepis Almqu., Stenstr. Verml. Archier. — H. nigroglandulosum Lönnr., Hesa i 

 Smal. och på Gotl. p. 72; G. A:x Malme i Bot, Notis. 1890."' - - J. P. Norrlin, Hier. 

 exs. n:o 103, — Dahlst., Hier. exs. fasc. I n:o 58, fasc. IV n:o 58. 



Caulis altns — sat elatus crassiusculus — 1( — 2) folius, inferne sparse pilosus, 

 superne fere depilatns magis magisque stellatus et a medio glandulis minutis våris 

 snb anthela sparsis — densiusculis vestitus. Folia rosularia, plerumque magna lata — 

 latissima, amoene et + obscure viridia, subtus pallida crcsio-viridia et + hepatico- 

 violascentia, supra sparsim pilifera v. fere glabra, subtus pilis brevibus sparsis — 

 raris in nervö dorsali sape purpurascente + rloccosu paullo uberioribus conspersa, 

 marginibus breviter et levissime ciliata, petiolis pilis sparsis mollibus hirtis, exteriora 



1 Om man jemför den visserligen ofullständiga beskrifningen hos L.est., anf. st., på denna art oeli original- 

 exemplaren från den af honom angifna lokalen, Tåsjöberget i Ångermanland, hvilka forvaras i Upsala universitets 

 botaniska museum och i Riksmuseet i Stoekholm, med //. melanolepis Almuu., framgår med full tydlighet att 

 L.kstadii form är alldeles identisk med den sistnämnde, af hvilken hans exemplar blott äro ytterlighetsformer, växta 

 i stark skugga, hvarigenom bladen blifvit i ovanlig grad tunna. Jag anser derföre, då identiteten verkligen kan 

 bevisas, prioritetsprincipen fordra att L/ESTAdii namn såsom äldre upptages. 



2 Huruvida //. murorum L. ö. nigroglandulosum Hn. verkligen är identisk med här beskrifna art och ' 

 h vilket fall namuet, såsom K. J. Lönnroth på anf. ställe och efter honom G. A:N Malme i Bot. Not. för 1890 

 föreslå, bör användas för det senare gifna namnet H. melanolepis (ifall upptagandet af namnet 11. pellucidum ej 

 skulle vinna erkännande), vågar jag ej afgöra, då det ej ännu varit mig möjligt att få se Haktmans original- 

 exemplar, men enligt muntligt meddelande af D:r K. O. E. STENSTRÖM, hvilken granskat exemplaren, är det ena 

 individet H. integratum Dahlst. och det andra en med //. variicolor Dahlst. beslagta d form. Häraf framgår 

 att Haktman ej synes afsedt ofvanbeskrifna form; dock har jag i enskilda samlingar sett exemplar, af lin. be- 

 stämda till //. nigroglandulosum, hvilka äro H. melanolepis. Sannolikt är hans art kollektiv. Deremot äro 

 Lönnroths och G. A:N Malmes H. nigroglandulosum alldeles identiska sinsemellan och med ofvanbeskrifna form. 



