82 II. DAHLSTEDT, BIDRAG TILL SYDÖSTRA SVERIGES HIERACIUM-FLORA . 



med H. *ciliatum och beslägtade. Oaktadt dessa likheter intar den bland Skandinaviens 

 Archieracia en ganska isolerad ställning såväl på grund af sina skarpt utpräglade och 

 konstanta karaktärer som sin synnerligen distinkta habitus och är att anse som en verklig 

 hufvudart af hade högre ålder och värde än flertalet andra former. Särdeles konstanta 

 äro holkarne såväl till form och storlek som färg och beklädnad m. m. och ha endast att 

 förete variationer, beroende på lokalens direkta inflytande, hvaraf ma nämnas, att de få 

 bredare, grönkantade fjäll i skugga eller på friskare ställen, alldeles grönaktigt kolsvarta 

 fjäll med tydligare luddkant och någon gkng äfven på midten af fjällen spridda stjernhår 

 på solöppna och torrare ställen. Ar en bland Skandinaviens allmännare eller åtminstone 

 mest spridda former. Förekommer hellre på öppna eller mindre beskuggade ställen än i 

 djupare skugga, ehuru den ej heller flerstädes synes vantrifvas. Sällan förekommer den 

 tillsammans i större individmassor, utan vanligen i enstaka stånd eller i små grupper. 



Inom området anträffad i Östergötland, Kärna sm, Malmskogen m. 11. si.: Väderstad s:n, Bossgård och 

 Lindekullen ; Svanslials s:n, Stora kullen; Omberg, Stocklycke äng, Mullskräerna (förf.), Germunds stall (G. A:N 

 MaLMe) ni. 11. stallen; Sunds sm, Löfåsa och Lilläng; N. Vi sm. Siggemålen ; V. Ryd sm, Tunarp; Ätvid, Adels- 

 näs (förf.); Ljung; Qvarsebo : Smaland, Askeryd sm, Lordsjö på flera ställen och Svenstorp; Eksjö sm, Brevik, 

 Smedstorp ra. fl. st. (förf.); Oggestorp sm, Ljungarp och Rogberga sm, Tenhult (K. Johansson); Jönköping (A. 

 Andrén); Visingsö, Näs (J. E. Zetterstedt): Gotland, Valla i Klinte sm; Sanda sm, Vestergarn; Rute s:n, 

 Fardume; Bunge sm, Fårösund; Lärbro s:n, Simons; Hangvar sm, Flenvik (allt enl. K. J. Lönnroth och S. 

 Almouist); Fleringc sm, Lunderhage och lian (K. Johansson oeli S. Ai.mo.itst): Lojsta (S. Almuuist): Öland, 

 Borgholm (S. Almquist). 



Utom området anträffad i Bohuslän, Uddevalla (S. Almquist): Skåne (G. A:N Malme): Vermland, Gill- 

 berga sm, in. fl. st. (K. O. K. Stenström): Södermanland, på flera ställen (S. Almquist och G. A:N Malme); 

 Stockholmstrakten flerestädes (S. Almuuist): Upland, flerestädes (K. Holmgren och förf.): Helsingland. Söder- 

 hamn (A. Magnusson): Medelpad, Indalsliden (S. ,T. Enander); Herjedalen, flerestädes (förf.): Ångermanland 

 Tåsjöbcrget (Fr. Lönnkvist): Jemtland, Areskutan, Östersund ra. fl. st.: Lappland, Julokasjärvi (Björnström): 

 Norge, Kristianiatrakten (förf.) och Larvik (J. Norman): Torpen vid Smedokken, Kinn ni. fl. st. och i Etnedalen 

 vid Byfugllien oeh på Tonsåsen (förf.) samt i Nordlanden och Finnmarken, flerestädes (J. Norman). Dessutom 

 enligt Norrlin vidt utbredd i Finland. I Danmark anträffad på Sjselland, Annrelund (Mortenssen) ; Jylland. 

 Horsens (O. Gelert). 1 



H. SERRATIFRONS Almqu. (coll.) 



('dit/is inferne + pilosus superne + stellatus et snperiore parte + glandulosua 

 O — 1 — 2 folins. Folium caulinum lineare v. sa^pius + petiolatuin ovato-lanceolatum 

 + acutum — acumiiiatiim. Folia rosularia angustiora v. lata e typo silvaticiforrai 

 formata, ceterum quoad formam et marginis figuram sat variantia, vulgo hand pro- 

 funde sed argute dentata - - subintegra et ad summum basi longidentata, numquam 



1 Den enda min kända lönn, livilken är verkligt närstående förhandenvarande art, är //. murorum Vr. 

 * Lingenfeldii Sch. Bip. i Fr. Hier. Enr. exs. 85 c, från Frankrike (Besancon), livilken till alla delar är en trogen 

 kopia af densamma, men skild genom sina rik- och långhåriga blad och bladskaft. Den är uti uppfatta såsom 

 en med II. pellucidum I, est. paralell, geografisk underart eller åtminstone ras.' 



