KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 25. N:0 3. 89 



glatthet samt sina sparsammare tandade eller ofta bugttandade blad med vanligen gröfre, 

 ibland vid basen djupa tänder. Från föregående, hvars närmaste paralellform den är, 

 skiljes den genom glattare blad och stjelk, nakna, glänsande och vanligen mindre samt 

 bredare holkar med bredare fjäll och tätare, kortare och gröfre glandier. Eljest är den 

 till habitus fullkomligt öfverensstämmaude, liksom till bladens form och tandning. Isynner- 

 het är stjelkbladet af alldeles samma karaktäristiska form, som hos den nyssnämnda. Den 

 erinrar till de glatta bladens färg och äfven något till deras form om H. pellucidum, 

 med hvilken den nog är beslägtad, men den skiljes lätt bland annat genom de större och 

 nakna holkarne, hvars fjäll äro spetsigare och sakna den karaktäristiska hårtofsen samt 

 genom de ljusa stiften, mörkare blomfärg och större korgar. 



Vippan är ofta enkel eller, då den är sammansatt, utgå holkskaften oftast närmare 

 grenarnes bas, hvilka vanligen äro fiocklikt anordnade, hvarigenom den äfven i detta fall 

 ofta får utseende af att vara enkel. Vanligen utgå temligen långt aflägsnade frän den 

 egentliga vippan frän vecken af fjällika blad 1 — 2 fåblomstriga grenar; stundom utväxer 

 äfven en gren från stjelkbladets veck. Bladen äro vanligen tunnare och mindre fasta än 

 hos föregående. Jemte följande former motsvarar den eller är beslägtad med H. *anfrac- 

 ( a in och H. *diaj)hanoides. 



På några ställen synes den utan gräns gå öfver i en annan form med längre och 

 större holkar ( ,-Zr )' n ågot mera utdragna, mindre trubbade fjäll, längre blommor (D. c. 

 40), temligen långskaftade stjälkblad med mera tvärt hopdragen bas samt vanligen bredare, 

 glest och skarpt tandade rosettblad med tvärare bas (/. majoricejps m.). 



Denna form är inom området funnen i Östergötland, Väderstad s:ii, Bossgård; Småland, Askeryd s:n, 

 Bordsjö, tillsammans med hufvudformen. 



Denna senare åter är, utom på ofvannäinnda ställen, anträffad i Östergötland, Krokeks s:n (J. A. Wirén); 

 Odeshög s:n, Orrnäs (G. A:N Malme): .Smaland, Grerma (C. J. Lixdeberg), Askeryds s:n, Svenstorp (förf.). 

 Utom området allmän i Stockholmstrakten, såsom på Djurgården (S. Almqtjist och förf.), Nacka (H. Thedenius). 



Till denna formgrupp oeh beslägtad med //. *cethiopa hör äfven H. *incrassans mihi (= H. sparsidens 

 Dahlst. var. inerassans Dahlst., Hier. exs. fasc. II, n. 37), hvilken jag nu på grund af bättre kännedom be- 

 traktar som underart. Habituelt och till stjelkbladet liknar den mycket nyssnämnda form, men är lätt skild genom 

 sina stora, hårigare blad, af hvilka de yttre äro helbräddade, rundadt-hjertlika, de mellersta omvändt äggrunda, 

 alla rundtrubbade samt de inre bredt ovala till aflånga eller bredt lancettlika med nedlöpande, groftandad bladbas 

 och ofta upptill fliktandade bladskaft men for öfrigt nästan helbräddade eller glest korttandade, grofva stjernludna, 

 ytterst rikt glandelhåriga holkskaft oeh tjocka, grönsvarta, rikt glandelhåriga holkar med breda, temligen hastigt 

 tillspetsade och på ryggarne och mot basen med några få stjernhår försedda fjäll. Stiften äro rent gula. Till 

 bladens tandning erinrar den mycket om //. *sparsidens. Blir vanligen mycket stor och grofväxt. Funnen i 

 Helsimjland, nära Söderhamn af A. Magnusson. 



3. H. * serratifrons Almqu. descr. 



H. silvaticum L. subsp. 11 pellucidum Ljest. var. 1, Almqu. Stud. p. XX. — H. 

 erispulum Dahlst., Hier. exs. fasc. I, n. G l. 1 



1 Detta namn måste såsom förut gifvet åt åtminstone två skilda former (NÄG. A Pet., Die Hierac. Mittel- 

 euronas II, p. 269 och .1. P. Norrlin, Herb. Mus. fenn. ed. 2, 1889, p. 150) utbytas mot ett nytt. 



K. Sv. Vet. Akud. Hondl. Baud 25. N:o 3 12 



