KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. RAND 25. N:0 3. 95 



inferne leviter superne sat dénse et usque ad apicem albocomatum magis raagisque 

 late albofloccosae, ceterum mula' v. levissime stellatse. Calathium obscure luteum, 

 radians. Ligulee glabrae. Stylus vivus subluteus, siccus fuscescens. 



Inv. ^, I). 30, L. m. 2,5 min. 

 .4—5 ' 



En synnerligen vacker och, som det synes, särdeles konstant form, igenkänd på sin 

 späda, ganska höga stjelk, långskaftade, små eller medelstora, från m. 1. m. ovala till lan- 

 cettlika blad, af hvilka de yttre äro mera jemnt trubbtanda.de och trubbade med hop- 

 dragen, men ofta tvär eller något (ehuru svagt) hjertlik bas och de inre spetsigt och skarpt 

 samt långt, men ej synnerligen tätt tandade, vid basen djupt smalflikade och nedlöpande 

 på skaftet med vanligen på ena sidan utbildade fria, smala flikar och tänder, 1 — 2(eller 3) 

 stjelkblad, det nedre m. 1. m. skaffad t och liknande det inre rosettbladet men vanligen 

 med smalare och längre, ofta sylhvassa tänder och flikar, de öfre föga utbildade linie- 

 sinala och syltandade, litligt purpurfärgad stjelkbas och bladskaft, vid och utspärrad, nedtill 

 gles, upptill oftast flocklik vippa med bågböjda, fina grenar samt små grönsvarta, rikt och 

 och kort glandelhåriga holkar med breda och öfvervä gande trubbiga fjäll, hvilka upptill 

 i kanterna äro in. 1. in. tydligt och bredt stjernhåriga och i spetsarne hårtofsade. 



Intar en ganska fristående ställning men liknar till holkarne på en gång H. *sub- 

 ciliatum och H. pellucidum. Till bladen erinrar den dels om //. *prcetenerum, dels om 

 H. *canipes, äfvensom om föregående. Den synes förena alla dessa för öfrigt rätt skilda 

 former med hvarandra, men torde vara närmast befryndad med föregående, h vilken den 

 habituelt är mest lik och med //. pellucidum, med hvilken den har en utomordentlig 

 stor likhet till holkarne. Liksom en mängd andra former af Subvulgata har den en sär- 

 deles stor benägenhet till utveckling af flera stjelkblad, hvilket hos denna form framträder 

 i högre grad än hos ett flertal andra. Häri yttrar sig såväl som i andra karaktärer den 

 nära slägtskapen till Vulgata. 



Anträffad inom området i Östergötland. Vestra Husby s:n, Korssäter (H. Strömfelt); Sunds s:n, Sunds 

 Norrgård, synnerligen talrikt, Sunds Södergård och Graby pä liera ställen; St. Lars s:n, Rosenkälla; Omberg, 

 Stocklycke (förf.): Småland, Askeryd s:n, Bordsjö (förf.); Rogberga s:n, Heljaryd och tngaryd (K. Johansson). 



H. * subcrassum Almqu. descr. 



11. silvaticum L. subsp. 11, var. 2, Almqu. Stud. p. XX. 1 



Caulis 50 — 70 cm. altus erassiuseulus leviter geniculatus 1 — 2-folius, basi 

 sparsim et molliter et longe pilosus levissime stellalus, ceterum fere glaber et sparsim 

 stellatus, supra fol. caul. supernuni rare glandulosus et sat floccosus apice tomentosus 



1 Till följd af min obekantskap med denna form, livars egendomligbeter lektor S. Almquist sommaren 

 18 ( .mi för mig i naturen påvisade ocb vid hvilken han vill fästa namnet subcrassum», utdelade jag origtigt under 

 samma namn i mina Hier. exs. dels //. *a>thiops, dels //, *Stenströmii, hvilka jag nu funnil väl skilda såväl 

 sinsemellan som isynnerhet från beskrifna form, ehuru de alla visserligen äro nära beslägtade. 



