KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 25. N:0 3. 97 



stundom hos de inre rosettbladen och nästan alltid hos stjelkbladen vid basen osym- 

 metriskt tvär eller något pillik skifva, derigenom att en och annan större bakåt- eller 

 utåtrigtad tand eller flik på ena sidan är starkare utbildad, då deremot den andra sidan 

 är svagare utvecklad och ofta nedlöper på skaftet med fria flikar eller tänder, hvilket äfven 

 är förhållandet hos basalbladen, som dock ega mera symmetrisk bas, samt slutligen små, 

 mörkgula, knappt radierande korgar ined smala ligulae och rostbruna eller rostgula stift. 

 Bladskaften äro nästan alltid långa och isynnerhet nedtill breda. Tandningen är alltid tät 

 och bred utom på bladskaften, der den är smalare, och tänderna aftaga jeinnt i längd 

 mot skifvans öfre del och lemna blott en kort del af spetsen hel. I djup skugga på torrare 

 mark bli bladen helare, isynnerhet till sin öfre del; på friska ställen bli de isynnerhet 

 vid basen groft och djupt flikade. Basaltänderna och flikarne äro isynnerhet på stjelk- 

 bladen i oregelbunden vexling utstående i olika rigtningar. Stjelkbladen äro oftast två, 

 det nedre fästadt temligen nära basen och ni. 1. in. skaftadt, det öfre föga utveckladt, 

 sylspetsadt och högst oregelbundet syltandadt samt fästadt högt upp på stjelken. Ar nära 

 beslägtad med H. *cethiops och H. *Stenstroemii, liknande den förra mera i habitus och 

 de korta holkarne, den senare mera till holkarnes beklädnad. Men den är kanske ännu när- 

 mare beslägtad med H. * persimile och H. *atnfractiforme. Om båda erinrar den i hög grad 

 till rosettbladens form och tandning och isynnerhet liknar den häri den sistnämda, med hvil- 

 ken den till bladen stundom ända till förvexling öfverensstäminer. Om H. *persimile påminner 

 den äfven till holkarnes form, stjernluddet i fjällens kanter och de täta glandierna, men 

 den afviker genom total saknad af hår bland dessa och jemnbreda, smalare fjäll. Den 

 förenar tydligen dessa båda sistnämnda former med H. *cethiops och H. * Stenstroemii. 

 Till holkarnes utseende och beklädnad påminner den äfven om H. *mundulum och i ej 

 ringa grad äfven om H. pellucidum. 



Anträffad i Stockholms skärgård flerestädes rikligt, as. pä Rindö (S. Ai.muuist), Lidingö (O. Juel): Upland, 

 Ljusterö (S. Almquist): Södermanland, Brännkyrka s:n, Jakobsberg, Vinterviken (S. Almquist och förf.), Oster- 

 haninge sm, Dalarö m. ti. st. (S. Almquist): Vestmanland, Kungsör (C. O. v. Porat). 



8. H. * nieticeps Almqu. descr. 



H. silvaticuin subsp. 1 1 pellucidum (f. primaria) Almqu. Stud. p. XIX. — H. silva- 

 ticum AlmqXj. in Thed. Fl. p. max. p. — K. Fuistedt, Pharmae. växter f. IV n. 7. — 

 Dahlst., Hier. exs. fasc. IV, n:o 57. 



Caulis mediocris — sat altus (40 — 70 cm.), crassiusculus — gracilis, 0- v. non 

 raro l-folius, inferne sparsim et molliter pilosus ceteruin subglaber, superne leviter 

 stellatus, minute et sparsim — densiuscule glandulosus, ceterum fere usque ad basin 

 glandulis gracillimis raris — solitariis obsitus. Folia rosularia + longe petiolata 

 sat obscure viridia, subtus pallidiora, pleruinque magna, exteriora basi + truncato- 

 cuneata + obovata — late ovalia obtusa — truncato-rotundata, intermedia + sub- 



K. Sv. Vet. Akaa. Handl. Band 25. \:o 3. 13 



