KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 25. N:0 3. 117 



mot de hårtofsade spetsarne täcker nästan hela fjällets bredd, men på midten och mot 

 basen småningom öfvergår i spridda bland de mörka och ganska rikliga, grofva och olik- 

 långa glandierna tydligare eller svagare framträdande stjernhår. Fjällens ryggar äro der- 

 jemte ganska mörkfärgade och fjällen äro bredt grönkantade, men denna kant är vanligen 

 nästan alldeles skyld af stjernluddet eller blott inåt och på de inre fjällens bas mer eller 

 mindre tydligt genomlysande. Fjällen äro derjemte mycket breda, triangulärt aflånga till 

 lancettlika och m. 1. m. trubbade, utom de innersta, hvilka äro kortspetsade till syllika. 

 Spetsarne äro vanligen ej alldeles skylda af luddet och hårtofsen utan äro, isynnerhet hos 

 de inre, till sin yttersta, korta del m. 1. m. genomlysande till nästan nakna och vanligen 

 svagt kolorerade som hos H. *triangulare, med hvilken denna form till holkarne eger en 

 viss och kanske ej tillfällig likhet. För öfrigt har den flera likheter med H. *variicolor, 

 om hvars former med rikligare stjernludna holkar den ofta rätt mycket påminner och är 

 sannolikt närmast beslägtad med denna, åtminstone närmare än med följande. I öfrigt 

 utmärker den sig genom sina rätt stora och radierande korgar, kort hårbräddade ligulai 

 (isynnerhet i deras yngre stadier), mörka, ofta nästan svarta stift och stora, oftast veckade, 

 helbräddadc eller trubbigt och glest vågtandade, endast vid basen med några få korta, 

 oregelbundet fördelade, korta men spetsigare tänder försedda blad. Bladen variera med 

 mer eller mindre bredt hjertlik eller med kort nedlöpande bas. De yttre äro ofta hos 

 små exemplar och på öppna ställen bredt hjertlikt äggrunda och vinkliga af korta, glesa 

 tänder samt påminna till formen om bladen hos H. pellucidum L^est. De inre äro ofta 

 utdraget äggrundt lancettlika med ra. 1. m. hjertlik bas och påminna som sagdt om bla- 

 den hos H. *integratum ft decorosvin, men äfven om bladen hos skuggformer af hufvud- 

 formen. Hos storväxta och i skugga växande exemplar saknas ofta de yttre bladen och 

 de mellersta få hos dessa oftare än hos andra individ nedlöpande bladbas. Stjelkbladet är 

 kortskaftadt med hastigt hopdragen, men kort nedlöpande, ofta sned och vanligen lågt 

 samt oregelbundet fåtandad bas, för öfrigt af bredt elliptisk, något osymmetrisk form och 

 nästan helbräddadt eller med några få, ytterst små tänder, vanligen i kanten vågigt cch 

 veckadt samt nära, spetsen tvärt hopdraget i en kort och ofta sylhvass spets. 



Ar utan tvifvel att anse som en skarpt differentierad äldre form, ni. 1. in. beslägtad 

 både med 11. *integratum, H. 'pellucidum och H. *triangulare, hvilka alla äro att upp- 

 fatta som äldre, genom mellanformernas utdöende numera från hvarandra mycket isolerade, 

 men beslägtade former. Exemplar förvaras i Riksmuseet i Stockholm. 



Enligt C. G. Westerlund, hvilken tillsändt mig- exemplar, förekommer den ganska talrikt på ett ställe 

 vid Djupadal vid Ronneby i Blekinge, »mestadels steril». För öfrigt är den funnen i Skitne på Boknäset vid 

 Oppmauna och på Ifvöklack (G. A:N Malme); Småland, Kråksmåla s:n, Pelarne. 



En II. *ptychophyllum ytterst liknande form och troligen identisk, endast skiljande sig genom något längre 

 tandade blad, har jag sett från Nyland, Fagervik i Finland (P. Hisinger). 



