KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 25. N:0 3. 133 



af denna formgrupp har den en otvetydig slägtskap med H. *ciliatum och H. *sagittatum, 

 hvilket visar sig, bland annat, i det ganska starkt cilierade kronbrämet. 



Anträffad hufvudsakligast i östra Småland, der den enligt K. J. Lönnroth helst uppträder i steniga löf- 

 skogar, gerna på skuggig mark såsom i busksnår, vid bergsrötter, äfvensom i bergsspringor. Insamlad från föl- 

 jande ställen: Kråksmåla sm, Okna, Barkebo och Kimramåla (mellan Askaremåla och Fröskelås): Morlunda s:n. 

 Haddetorp; Fagerhults s:n, Fagerhult; nära Eskebäck m. fl. st.; Hagsby s:n, Lillsjödal ; Döderhults s.-n; Oskars- 

 hamn (från alla dessa ställen samlad af K. J. Lönnroth) samt af G. E. Hyltén Cavallius funnen i Dref vid 

 Broås, Eksjö hofgård och Moheda s:n. Stora Målen samt (af förf.) vid Ingatorp. Gotland, Visby, (K. J. Lönnroth, 

 k. Johansson, G. A:N Malme in. fl.). Öland, Borgholm (S. Amquist, C. O. U. Montelin och K. Johansson), 

 Högrum (K. Johansson). 



Formen från Gotland har i vissa afseenden rätt stor likhet med H. *hepaticolor, hvilken den liknar till 

 den robusta växten, de mörkare, ofta undertill lcfverfärgade bladen och de triangulära fjällen, hvilka dock äro 

 både kortare och smalare, men den öfverensstämmer med de småländska och öländska formerna af H. *subulatidens 

 till bladens form samt deras spetsiga och smala tandning, de mera böjda o'-h oftast kortare vippgrenarne, de kor- 

 tare holkarne och det mera cilierade kronbrämet, hvarföre jag är obenägen att skilja den ens som form från dessa. 

 Olikheterna synas mig snarare bero på ståndorten. På densamma (öppna, soliga lokaler) beror också sannolikt 

 det något rikligare luddet i holkfjällens kanter och dess starkare utveckling och jemnare fördelning på holkfjällens 

 ryggar. Oberoende af ståndorten och häntydande på en svagare rasolikhet är hos degotländska exemplaren bristen på 

 hår bland holkarnes glandier. Hos de öländska, eljest i allt liknande exemplaren, gör sig anmärkningsvärdt nog en 

 motsatt rasolikhet gällande. Hos dessa äro nämligen håren på holkarne oftast betydligt rikligare utvecklade än 

 hos fastlandsformerna. De gotländska formerna, hvilka i flera afseenden likna former af H. *hepaticolor, visa 

 emellertid tydligen på ett nära samband med denna, och utan allt tvifvel är //. *subidatidens och H. *Iiepaticolor 

 tvenne i jemförelsevis sen tid differentierade paralellformer. 1 Höstformer från Gotland hafva helare blad, hvilka 

 genom form och tandning, liksom i viss grad äfven bladen hos II. *hepaticolor, dels påminna om dem hos 

 H. pellucidum och dels om bladen hos analoga former af //. *(jrandidens, och hvarigeuom den eljest rätt märk- 

 bara slägtskapen mellan alla dessa former ytterligare framträder. Liksom liknande former af H. *grandidens halva 

 de styfvare och rikligare hårighet och dessutom glesare, kantlik vippa med stundom ända till 45 mm. långt 

 akladium. 



H. *hepaticoIor Stenstr. (Värml. Archier. 1889), hvilken ej är funuen inom området, skiljer sig från nyss- 

 beskrifna form, såsom jag vid jemförelse af odlade exemplar sett, konstant genom glesare och triangulärt eller 

 vanligen vinkligt, men spetsigt tandade blad, hvilka öfverallt äro glattare, längre holkar med från bredare bas längre 

 utdragna fjäll, klädda af längre glandier och ofta äfven med grofva. glesa eller enstaka hår samt vanligen ro- 

 bustare växt med rakare och oftast längre vippgrenar m. m. 



4. H. * duplidens n. subsp. 

 Daiilst., Hier. exs. fasc. I, n. 57. 



Caulis 35 — 70 ctm. altus firmus sat gracilis, inferne rare — sparsim pilosus, su- 

 perne rare pilosus v. fere dipilatus sparsim floccosus, apice densiuscule floccosus et 

 minute, sparsim v. rare sub anthela densius glandulosus pilisque raris, obscuris 

 obsitus. Folia rosularia tenuia saturate viridia, exteriora + rotundato — ovato-ova- 



1 Jemför för öfrigt det liknande förhållandet mellan de båda (mera skilda) paralellformerna : //. *cordigerum 

 och H. *maculosum, af hvilken sednare jag från Gotland sett individer, hvilka i anmärkningsvärd grad erinra om 

 den förra. 



