142 H. DAHLSTEDT, BIDRAG TILL SYDÖSTRA SVERIGES HIERACIUM-FLORA. 



tibus - subreversis instructum ceterum argute pauci-dentatum v. subintegrura ssepius 

 cito in apicem + integrum longum acutum v. cuspidatum attenuatum. Anthela sat 

 magna + ampla et läxa paniculata v. contracta umbellata unu alterove ramo distante 

 aucta, ramis sat patentibus + arcuatis — subrectis pedicellis sat longis acladioque 

 15 — 35 mm. longo, cano-virentibus, sat dense fioccosis glandulis densiusculis superne 

 densis — densissimis minutis v. brevibus sub involucris iisdem longis immixtis 

 vestitis. Involucra fusco-viridia — sat obscura + elongata plerumque gracilia (v. 

 crassiuscula) basi + ovata postea rotundata. Sqaamce sat angustas, exteriores an- 

 gustiores lineares obtusiuscuhe, interiores sublincares in apicem obtusiusculum — 

 acutum + longe angustatse, intima' paueae subulatae, apicibus sat longe alboconn>sa\ 

 marginibus + late viridibus floccis superne densis sat late, inferne sparsis + anguste 

 striatse, ceterum rare stellatae et glandulis validis nigris longissimis et mediocribua 

 mixtis + confertis obtectse. Calathium + aureum, sat radians. Liyulce glabras. 

 Stylus vivus luteus, siccus interdum obscurus. 

 I nv . ^zl? D. 35 — 40, L. m. 3 mm. 



Står mycket nära H. *sparsidens, med livilken den ofta liar rätt stor likhet, men 

 skild genom sina mörkare gröna och mera håriga, blad med något tätare, smalare och ofta 

 spetsigare tandning, hvilken vanligen är lika sparsam som hos denna, och på samma sätt 

 fördelad, samt smalare fjäll och längre holkar. Den liknar mycket föregående genom sin 

 än glesa och vida, kvastlika, än upptill fiocklika vippa med ungefär samma anordning af 

 grenarne och skaften som hos denna, men den har rikligare glandelhåriga skaft och skiljes 

 frän densamma dessutom genom sina stora och långa holkar med betydligt tätare och 

 längre, storknappiga glandier, smalare, nästan jemnbreda fjäll med smalare, grön kant. 

 hvilken isynnerhet upptill är rikligt luddig samt stora, mera tandade blad. Vanligen är 

 denna form stor och grof med stora, gulgröna, fettglän sande blad. Stjelken är vanligen 

 hög oeh bugtig, sällan med mer än ett blad. Ofta äro bladen mycket hela, med endast 

 ett par kortare eller lägre tänder vid basen. Dylika individer påminna både om en del 

 former af H. *inte</ratum och H. *cali<jinosinn, med hvilka den synes i någon mån be- 

 slägtad. Med föregående är den säkerligen äfven, oaktadt det temligen skiljaktiga ut- 

 seendet, rätt nära slägt, att döma af vissa, ej sällan förekommande likheter i bladform 

 och tandning m. ill. 



*{D 



Endast anträffad i Östergötland, Vist sat, Sturefors och Sundsbro, på ett ställe temligen rikligt. 



3. H. * sparsideiis n. ,mb*j>. 



Caulis 35 — 60 ctm. altus crassiusculus 1 — 2( — 3)-folius, inferne pilis longia 

 sparsis densiusculis mollibus vestitus, superne fere depilatus et rare sparsim 



lloceosus, superiore parte glandulis brevibus nigris solitariis — sparsis obsitus. Folia 

 rosularia plerumque plura crassiuscula et sat firma mediocria — sat magna laete 

 gramineo-viridia — sat glaucescentia subtus pallida, saepe cano-glauceseentia, exterioria 





