148 H. DAHLSTEDT, BIDRAG TILL SYDÖSTRA SVERIGES HIERACIUM-FLORA. 



gröna fjällkanterna, holkens form och den glesare beklädnaden en viss likhet med H. 

 * canipes, hvilken likhet dock torde mera bero på analogi än slägtskap. Visar sig vid 

 odling konstant skild från H. ciliatum. 



Anträffad i Småland, Rogberga s:ii, Vismålen på en mossbeväxt klippa i barrskog i ett fåtal individer 

 (K. Johansson). 



H. TENEBRICOSUM Dahlst. 



Caulis mediocris — altus, graeilis — crassiusculus — 1( — 2) folius, inferne 

 sparsim ■ — subdensiuscule pilosus, ceterum sparsim pilosus — subglaber leviter 

 floccosus — subtomentellus, apice glandulis nigris pilisque solitariis — parcis nigris 

 obsitus. Folia saturate v. gramineo-viridia subprasina, rosularia ovata, lanceolata — 

 anguste lanceolata longius — brevius acutedentata basi + descendente praasertim 

 inaequaliter et longius dentata — laciniata, interiora saltim + longe acuta — cuspi- 

 data longe petiolata, subtus et in petiolis densiuscule — sat dense et longe pilosa, 

 caulina v. 1 evolutum lanceolatum cuspidatum petiolatum v. 1 — 2 linearia 

 subsessilia. Involucra atra, atro- v. fusco-viridia elongata basi subturbinata v. cras- 

 siuscula basi + ovata cum pedicellis tomentosis glandulis nigris v. fuscis longis 

 gracilibus v. brevibus crassioribus densis — confertis et pilis obscuris (vulgo nigris) 

 mediocribus v. brevibus vulgo inter glandulas occultis sparsis — densiusculis obsita. 

 Squamce angusta' — latiuscula3 breves — elongata^ inarginibus anguste et vulgo a?gre 

 conspicue fAoccoso-limbata\ Anthela plerumque simplex parva angusta v. humilis 

 paniculata ramis parum arcuatis v. rectis. Styli obscuri v. nigri. Ligidos glabrae 

 v. subglabraa, intimas saepe breviter ciliatae. 



Hithörande tvänne former utmärka sig genom sina långskaftade, åt båda ändar m. 1. 

 m. spetsade, skarptandade och vid basen oftast längre tandade eller skarpt fliktandade blad 

 af ljust eller mörkt grön färg med svagare eller starkare dragning åt lökgrönt, men fram- 

 förallt genom sina rikt glandelhåriga holkar och skaft med bland glandierna inblandade, 

 glesare till tätare, oftast svarta hår, hvilka äro lika långa eller föga längre än glandierna 

 och genom att ofta sakna hvit spets till utseendet föga skilja sig från dessa, samt genom 

 mycket smal strimma af oftast glest stjernludd i holkfjällens kanter. 



De synes (jemte H. * nigricanticeps, Stenst., hvilken dock står närmare följande form- 

 grupp) bilda en mellanlänk mellan H. serratifrons och H. persimile. H. * tenebricosum 

 närmar sig å ena sidan H. *3neticeps och H. * glandulosissinum ' med närstående och är 



1 En tydlig meia sjelfständig medelform till dessa är // * Hägerstoemii mihi från Dalarne (K. P. Häger- 

 ström) och Nerike (E. Aki.kkz). Till de flesta karaktärer och habiUirlt är den ytterst lik H. * tenebricosum, men 

 genom saknad af hår bland holkarnes glandier, genom de smalare och ännu mera snurrlika holkarne och de långa 

 fjällen påminner den om //. *meficeps och beslägtade former, genom bladens buktiga och ofta grofva tänder om 

 //. * subcrassum. Den skall pä annat ställe utförligare beskrifvas. 



