1 50 H. DAHLSTEDT, BIDRAG TILL SYDÖSTRA SVERIGES HILRACU M-FLOKA. 



longe acuta argutius et sat crebre subulato-dentata, ad basin + decurrentem — 

 obtusam v. subhastatam + longe et anguste et patentim — reverse inciso-dentata. 

 Folium caulinum ssepe nullum v. unum + lineare — ovato-lauceolatum + petio- 

 laturn ssepe sat magnum longe cuspidatum, argutius et crebrius dentatum basi + 

 cuneata — subhastata saepe longissirae et acutissime laciniato-dentatum, nunc prope 

 basin nunc supra medium insertum. Anthela plerumque pauciflora simplex v. parum 

 composita humilis et sat contracta ramis inferioribus + remotis suberectis, superi - 

 oribus vulgo valde approximatis brevibus subpatentibus et + arcuatis postea + 

 superantibus cum pedicellis sat longis acladioque 7 — 15 mm. longo, + dense cano- 

 floccosis fusco-cinereis, glandulis sat longis nigris densis — densissimis pilis nigris 

 aequantibus raris immixtis vestitis. Involucra elongata subcrassiuscula plerumque 

 obscura — nigricantia v. nigro-virentia, basi + ovoideo-turbinata postea magis 

 ovata. SquamoB subangusta? — latiusculse e basi latiore sensim in apieem + acu- 

 tum — cuspidatum fiores virgineos + superantem parum comatum sensim attenuata', 

 exteriores breves angustae lineares obtusiusculae, omnes vix v. interiores leviter vires- 

 centi-marginatas. glandulis sat elongatis et brevibus gracilibus nigris dense — densissime 

 obtectis, pilis nigris sequilongis v. longioribus (apice interdum albidis) sparsis — 

 densiusculis obsitis, marginibus tenuiter et angustissime, saspe inconspicue floccosae 

 ceterum rarissime (locis apricis densius) stellatse. Calathium + aureum, subradians. 

 Ligulce glabraa — subglabrse, intimae breviter ciliatas. Stylus obscurus, subnigricans. 



Inv. ^=^, D. 30—35, L. m. 2,5. 



4,5 — 5 ' 



Denna vackra form påminner genom sina smala, spetsade blad mycket mera om 

 vulgatwn- än silv aticum-ty pen, till hvilken den dock genom det skaftade stjelkbladet och 

 rosettbladens något oregelbundna och gerna utåtrigtade tandning samt deras tendens till 

 pillik bas bör föras. Utmärkt framförallt genom sina smala, spetsiga, isynnerhet undertill 

 in. 1. m. rikhåriga blad och de långa, oftast mörka holkarne med m. 1. m. snurrlik och i 

 det förtjockade skaftet m. 1. m. öfvergående bas samt deras rikliga beklädnad af till större 

 delen långa glandier och färre, vanligen svarta hår. Bladens tandning är alltid skarp och 

 vid basen, isynnerhet på de inre och stjelkbladet, hvass och djup, stundom äfven läng, 

 hvarvid basen ofta blir m. 1. m. pillik, men varierar äfven kort, ehuru äfven då hvass. 

 Holkarnes stjernludd vexlar betydligt från mycket sparsamt och knappast märkbart, på 

 kallare lokaler eller under kallare somrar, till temligen rikligt och stundom utbredt öfver 

 fjällens hela yta, på solöppna lokaler eller under varma somrar. I förra fallet äro hol- 

 karne mycket mörka nästan svarta, i sednare fallet mycket gröna och gråaktiga. Dylika 

 modifikationer med rikligare stjernludd likna betydligt H. * persiwile, men skiljas genom 

 smalare, hårigare och spetsigare blad samt vanligen längre holkar med afsmalnande bas. 

 Varierar äfven med glattare blad och ännu rikare glandelhåriga skaft och holkar med fa 

 inblandade mörka hår (exemplar från Södermanland, hvilka måhända Utgöra en skild va- 

 rietet), men bibehåller den karaktäristiska formen på blad och holkar. Dylika exemplar på- 

 minna dels om H. * Stenstroemii dels om H. * glänclulosissimum och likna äfven ej obe- 

 tydligt en del former af H. * din p hanoides, liksom mera typiska former svagt påminna 



