KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 25. N:0 3. 173 



mycket om följande. Än äro de djupt tandade, de yttre vanligen med trubbig eller 

 bugtig, de inre med skarpare och ojemn tandning. Stundom blir kanten ojemt groftandad 

 och vid basen oregelbundet grofflikad eller inskuren med, isynnerhet på de inre bladen, 

 snedt nedstigande skifva och på skaften utbildade, in. 1. m. fria flikar och tänder. Blad- 

 basen varierar hos dessa former från hjertlikt-pillik till tvär eller vigglikt nedlöpande. 

 Till formen variera isynnerhet de mellersta och inre bladen från äggrundt-aflånga till smalt 

 aflånga och in. 1. in. äggrundt-lancettlika till lancettlika. Smalbladiga former hafva oftast 

 mera hopdragen och flikad bas. Endast de innersta och stjelkbladen äro spetsade, det 

 sednare stundom långspetsadt. De öfriga äro m. 1. m. trubbiga, de yttersta vanligen med 

 rundad eller intryckt spets. 



Former med starkt flikade blad erinra i hög grad om vissa former af Subccesia, 

 mest om H. * ccesionigrescens Fr., H. * stenolepis Lbg och H. *sublividum. Till bladens 

 ojemna tandning har denna form äfven en viss likhet med H. * spar sidens-. Om alla 

 dessa former erinrar ifrågavarande art genom sitt rikliga stjernludd på bladens under- 

 sida. A andra sidan påminner den liksom följande om H. *expallidiforme och när- 

 stående, isynnerhet till holkarnes beklädnad och till korgarne, men liknar äfven i någon 

 man till indumentet och det cilierade kronbrämet 77. ciliatum Almqu. och ännu mera de 

 förut nämda, åt denna sednare tenderande formerna af H. orbicans Almqu. Till alla dessa 

 former torde den stå i närmare eller fjärmare slägtförhållande och är genom H. *molyb- 

 dinum Stenstr. att anse som en mellanlänk mellan de förstnämda trenne formerna af Subccesia 

 och de sednare omnämda formerna af Subvulgata. Dess slägtskap med ofvannämda former 

 af Subccesia framträder äfven i de glaucescenta bladen. Till bladfärgen varierar den el- 

 jest från ljust glaucescent till grågrön eller något lökgrön. Hos en smalbladigare modi- 

 fikation, hvilken på grund af andra något afvikande karaktärer här förtjenar serskildt om- 

 nämnas, äro bladen, isynnerhet på solöppna ställen, af en m. 1. m. gråaktigt blygrå färg. 

 Denna form, hvilken har smalare ovalt aflånga lancettlika mera spetsiga och nästan endast 

 vid basen ojemt groftandade och fåtandade blad, afviker äfven något genom längre, orent 

 blygrå holkar med rikligare, öfverallt spridt stjernludd och mera utdragna fjäll samt sma- 

 lare, mera nedlöpande holkbas. Den påminner i habitus och holkar ej litet om H. *subli- 

 vidum, men är i sina allmänna karaktärer öfverensstämmande med hufvudformen. Den 

 är funnen på torfjord och är tydligen blott en af lokalen och underlaget egendomligt 

 modifierad form, men är af intresse för den likhet, den här visar med nyssnämda form. På 

 solöppna ställen bli bladen hos alla modifikationer på öfversidan in. 1. m. fläckiga; i skugga 

 försvinna dessa näckar helt och hållet eller uppträda endast mot spetsarne af de inre 

 bladen. Till sist må anmärkas att i allmänhet östsvenska former, isynnerhet backformer, 

 genom tendens till rikligare hårighet, isynnerhet på bladens öfversida, och något mindre 

 glaucescenta blad närma sig följande; de äga äfven i motsats till flertalet v estsvenska 

 former i allmänhet svagare hårigt kronbräm. 



Anträffad i Östergötland, Wånga s:ii, Gränsholmen, ymnig i barrskog (förf.); Asby s:n, Bätterarp (A. 

 Molin); modifikationer med grönare och ofvau hårigare blad i Wäderstads s:n, Lindekullen; Wists s:n, Wessentorp 

 och Atvid s:n, Slefvinge (förf.). 



För öfrigt anträffad i Södermanland, Wårdinge S:U, Sörskogen (Fr. Torssander): Stora Malms s:n m. 

 fl. st. (G. A:N Malme) och Kila s:ii (S. Almquist); Bohuslän, Fiskebäckskil, Koön (S. Almquist), Göteborg (J. 



