17C! II. DAHLSTEDT, BIDRAG TILL SYDÖSTRA SVERIGES HlERACItJM-FLORA. 



och här blir blomfärgen äfven blekare. Med //. latilobum, hvilken dock står temligen af- 

 lägsnad, öfverensstämmer den i sättet för bladens tandning äfVensom i sin benägenhet till 

 starkt bakåtböjda basalflikar, fjällens form o. s. v. Liksom den sednare är analog med //. 

 * marginellum, tnotsvarar dvn förra i någon mån H. * laniujinosum och H. * sagittatum. 



Anmärkningsvärd är dess stora öfverensstämmelse i vissa karaktärer med H. *grava~ 

 stellum Dahlst., Hier. exc, fasc. I, n. 80, 81 (= //. ccesium v. alpestre Lbg. Hier. Se. exs.), 1 

 till hvilken den mången gång betydligt närmar sig i habitus. Denna form är utan tvifvel 

 att anse som dess motsvarande ccesium-a,rtadt utbildade form, liksom H. subramosum 

 och närbeslägtade, hvilka för öfrigt genom en serie former förenas med H. * gravastellum, 

 aldeles tydligt pä ungefär liknande sätt motsvara H. sagittatum och närstående. I samma 

 förhållande synes //. * </ravastelli slägting H. *vmpressum Norrl., Herb. Mus. Fenn. (= H. 

 oligopliyllum Norrl., Bidr.) stå till H. * expallidum Norrl. 2 



Inom området anträffad på följande ställen: Östergötland, Svanshals s:n, Stora Kullen, rikligt; Kärna s:n, 

 Malmskogen (förf.). 



Utom området funnen i Södermanland, Wårdinge s:n, Sjuenda (Fr. Torssandek), Björkviks s:ii; Jernbol 

 (G. A:N Malme): Vestmanland, Kungsör (C. O. von Porat): Vermland, Gillberga s:n och Arvika (K. O. E. 

 Stenström, E. Holmgren): Dalsland, Dalskogs s:n (A. Fryxell): Helsingland, Söderliamn (A. Magnusson) och 

 Bjursåkers s:n, Hedvigsfors (N. Westberg): .Härjedalen, Långa, Ljusnedals bruk, Funnäsdalen m. fl. st. (förf.): 

 Jemtland, Klöfsjö s:n (förf.). Synnerligen allmän är den i Upland och Stockholmstrakten (S. Almquist och förf.). 

 I Norge är den allmän i Kristianiatrakten, vidare är den funnen i Torpen vid Hugelien (förf.) samt i Koinsdalen 

 på Stigfjellet (N. F. Ahlberg) och på Dovre, Drivstuen (N. C. Kindberc;)- 



4. H. * obliqiiifoliuni n. subsp. 



Caulis 40 — G0 ctm. altns, erassiuseulus — gracilis, — 1 folins, inferne sparsim 

 pilosus snbnudus, superne leviter floccosus et pilis raris — sparsis obscuris et glan- 

 dulis minntis sparsis — frequentioribus obtectus. Folia rosularia longe petiolata 

 plura sub authesi saspins rosulis aueta, la^te gramineo-viridia, snbtus pallidiora snb- 

 glaucescentia, supra setulis brevibus densinsculis aspera, snbtus pilis longioribus 

 sparsis — densiusculis in nervö dorsali snbdensis obsita vix stellata, marginibus 

 breviter — dense ciliata petiolis molliter et longe pilosis, omnia prsösertira exteriora 

 + obtusa — obtusiuscula et basi + v. maxirae obliqua, cordata — truncato-cordata 

 v. subhastata, exteriora + rotundata — ovalia, interiora + ovata — oblonga v. 

 anguste oblonga, intimum + late triangulare — oblongo-reetangulare et + acutnm 

 obtusiusculum, omnia irregulariter et + crebre serrato-denticulata v. undulata et 

 maxime inaequaliter angulato-dentata v. tota praesertim superiore parte subintegra, 



& 



1 Så äga båda nästan aldeles samma beklädnad på holkarne och hos båda förekomma mycket allmänt 

 förkortning af akladiet och holkskaften, hvarvid holkarne på samma gång bli smalare, samt hel eller partiell 

 sanimanväxning af tvenne närstående holkar. 



- Denna form är bland annat skild från //. * cvpallidiforme genom glesare glandelhiirighet men tätare och 

 längre hårighet på holkar och skaft samt spetsiga, i toppen tjärfärgade eller något violetta, nakna och knappt 

 eller ej hårtofsade fjäll, äfven som genom smalare blad in. ni. 



