KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 25. N:D 3. 1 93 



paucis v. pluribns + patentibus — reversis instructa, interiora + ovato-lanceolata 

 — late lanceolata acuta undique vulgo argutius et ad basin Sfepius sagittatam pro- 

 fundius incisa. Folium caulinum + petiolatum + profunde v. alte affixum saepe 

 magnum ovatura — ovato-laneeolatum longe acuminatum superiöre parte subintegrum 

 ceterum insequaliter subulato-dentatum basi argutius et insequaliter inciso-dentatum 

 ssepius sagittatum — hastatum v. ovatum. Anthela vulgo multiflora humilis et 

 sat lata, ramis inferioribus magis remotis suberectis, superioribus valde approximatis 

 saepe subumbellatis et magis magisque patentibus et arcuatis postea + superantibus 

 pedicellis brevibus — medioeribus aeladioque 2 — 8( — 12) mm. longo dense — densissime 

 cinereo-floccosis glandulis minutis gracillimis confertis — creberrimis et pilis longis 

 v. sat longis albidis — subobscuris densis — densissimis + hirsutis. Involucra 

 brevia crassiuscula cylindrica e viridi + fusco-cinerascentia eximie variegata basi + 

 ovata postea subtruncata. Squamce lata? sat irabricätae + ovato-lanceolata^ apice 

 parum angustatae obtusse ( — obtusissimae) v. obtusiusculse, exteriores multo angusti- 

 ores + obtusae, intima; paucae acutiuscula?, omnes + comata; marginibus (prsesertim 

 in intimis) late et dilute viridibus stria alba latiuscula — sat lata dense albo- 

 fioccosa eximie notatas, ceterum dorso fusco-viridi — sat obscuro rare stellata; et 

 pilis mollibus + longis apice longe albidis densissimis — sat crebris glandulis mi- 

 nutis parum v. vix prominentibus sparsis — densiusculis immixtis villoso-hirsutae. 

 Calathium + saturate aureum, sat radians. Ligulce exteriores apice subglabra", in- 

 teriores (s«pe sat dense et) breviter ciliataB. Stylus obscurus, sat nigricans. 

 I„ v . ±=WW D. 30—35, L. m. 3 mm. 



Ar en bland Skandinaviens utmärktaste och mest distinkta former, igenkänd på sina 

 rikligt håriga, vackert och lifligt gröna blad med öfvervägande (isynnerhet hos stjelkbladet) 

 pillikt-spjutlik, m. 1. m. skarptandad eller flikad bas med utstående eller bakåtrigtade tänder, 

 men för öfrigt med skarptandad till nästan helbräddad kant, låg och ganska vid, till större 

 delen kortgrenig inflorescens, ofta med ytterst kort akladium och isynnerhet upptill med 

 utspärrade eller rätt utstående och starkt bågböjda grenar, små, korta holkar, som äro grå- 

 gröna af rikligt stjernludd i fjällkanterna och öfverallt klädda af täta, fina, vanligen ljusa 

 hår, hvilka till större delen dölja de ofta ytterst små och vanligen mindre talrika gland- 

 ierna, samt mörka, oftast nästan svarta stift. De mellersta holkfjällen äro isynnerhet 

 mycket breda och trubbiga med bågböjda sidor, de inre äro ofta i den breda spetsen för- 

 sedda med en kort genom hårtofsen ej sällan utskjutande, färgad udd; fjällen äro för öfrigt 

 alla, äfven de yttre, tilltryckta och ej talrika. Fjällets rygg varierar från smutsgrön lill 

 mera brunaktig och spetsarne äro isynnerhet mörka, hvarigenom i förening med det här 

 i kanterna mera hopade luddet och de öfverallt, men mest mot basen rikliga, gråa eller 

 hvita håren en karaktäristisk brokighet uppstår. Holkfjällens kanter, isynnerhet de inre, 

 hafva en väl begränsad, hos de sednare bred ljusgrön kant, hvilken hos skuggformer 

 genomskimrar det hvita luddet och ger en egendomlig grågrön färgton åt holken. Skugg- 

 former ha i allmänhet svagare utbildad hårighet, hvaremot glandierna, både på holkar och 

 skaft, äro bättre utbildade och kraftigare. Hos dessa former blir äfven stjernluddet tyd- 



K. Sv. Vet. Akad. Handl. Band 25. N:0 3. ■.'."> 



