Hardangeromraadets flora. 89 
bemerket. Den findes især i de lavere egne, men gaar ved: 
Nyastøl i Granvin op til 600 og ved foten av Skaandalshorgen 
til ca. 500 m. o. h. 
A. ciliata L. — BI. N. Fl.; H. Hard. 
* norvegica (Gunn.) Fries. 
Paa Hardangervidden, hvor den først blev opdaget av Chr. 
Smith og J. F. Schouw i 1812. Dens vokseomraade her er 
>meget trangt begrænset og gaar mot syd neppe stort forbi 
Haarteignuten, mot vest til Reppane og mot nord til Fagradal 
og Finnabu. Mot øst synes den ikke at overskride Veig og 
Grønaa. I størst mængde hist og her paa fjeldryggene mel- 
lem Haarteignuten, Fagradalsvand og Graoberg< (Havaas). 
Finsetrakten (Th. C. E. Fries if. Ostenfeld og Dahl). 
Stellaria nemorum L. — W. Hard.; H. Hard.; S. Gr.; S I og III; 
Sa. Finse; D. Hall. 
Litt fugtige skyggefulde steder alm. gjennem hele omraa- 
det til over bjerkegrænsen, f. eks. i Vivatsdalen, ved Svandals- 
flona; Finse (Dahl). 
f. feminea Murb. — Hardangervidden: Svandalsflona. 
S. media Vill. — W. Hard.; S. Gr.; Sa. Finse. — >Vassarve<. 
»Arve<. 
Som ugræs i akrer og haver samt omkring sæterhuser 
alm. gjennem hele omraadet til henimot bjerkegrænsen. 
: Undertiden ogsaa høiere, saasom ved Finse (Samuelsson). 
S. graminea L. — W. Hard.; S. Gr.; S I-II. 
Skogenger, alm. gjennem hele omraadet fra havet til op 
i bjerkebeltet; f. Pacheri Wohlf., med kronbladene næsten dob- 
belt saa lange som bægerbladene, likesaa alm. som hoved- 
formen. 
f. parviflora Lge. — Granvin: Spilde. 
S. longifolia Mihlenb. — BI. N. FI.; Bl. IV; H. Hard.; S. Gr.; 
Sa. Finse; D. Hall. 
I skog og krat, ikke sjelden. Hardangervidden: Finse 
(Dahl); i Sysendal op til Instestøl; under Haakaahelleren 
