16 Anathon Bjørn. 
et andet spørsmaal som tvinger sig frem under omtalen av 
Kundaharpunen: i hvilket forhold staar denne harpuntype til 
den fuldstændig analoge skandinaviske? Kundaharpunen har 
jo av enkelte forskere været tat til indtægt for en forbindelse 
mellem Skandinavien og Balticum i stenalderen. Men funde- 
nes vidnesbyrd gir ingen støtte for en slik antagelse. Det frem- 
gaar av materialet at disse omraader i ældre stenalder hadde 
en fælles redskapskultur') og at denne først efterhaanden har 
spaltet sig i særgrupper. De overensstemmelser i redskaps- 
formen som endnu i yngre avsnit findes i de to stenalders- 
grupper kan delvis forklares ut fra dette forhold. 
Vi savner endnu materiale til at kunne avgjøre om fore- 
liggende harpuntype har været længe i bruk i Norge. Ved 
hjælp av Vistefundet kan det siges at den endnu var kjendt i 
en tid som sandsynligvis i det øvrige Skandinavien danner over- 
gangen fra dysse- til ganggravtid’). 
Qvenstaaende redegjørelse for tre i Vistefundet forekom- 
mende oldsaksformer har git en sterk sandsynlighet for at den 
hittidige datering av fundet er for høi, men denne sandsynlig- 
het blir end sterkere ved betragtende av nogen grønstensøkser*) 
og en skivespalter i fundet. Spalteren som er avbildet som fig. 
27 a og b paa pl. III i Brøggers ovenfor anførte arbeide skiller 
sig ved sin atype form sterkt ut fra spalterne i den ældre sten- 
alders kjøkkenmøddinger. Den spidse nakke, den ufuldkomne 
egg og de tilhuggede sidekanter paralelliserer imidlertid spal- 
teren med en del stykker, som i de senere aar er fremkommet 
fra Skåne og hvorav enkelte endog har slepne sidekanter og 
derigjennem viser sin samhørighet med de slepne flintøkser. 
Der er trek som synes at tyde paa at disse atype spaltere : 
1) Stjerna, Före hellekistetiden, s. 13. 
”) En nærmere redegjørelse herfor vil snart bli git av konservator 
Gjessing. 
3) Disse økser er fundet ved en gravning paa Viste i 1910, Brøg- 
ger, Vistefundet. Nye gravninger somren 1910. Naturen 1910, s. 332 ff. 
De paa s. 344 avbildede slepne grønstenøkser med rundt tversnit av en 
type som er almindelig paa de mange bopladser fra yngre stenalder paa 
Bømmel maa trække Vistefundet nedad i tid. Brøggers antagelse at slike 
økser ogsaa kan forekomme i Norges ældre stenalder har ikke faat bekræi- 
tolse i materialet. 
