Leontodon hispidus L. 



Kartskissen (fig. 1) vil i store træk gi et billede av plantens 

 utbredelse. Ved utarbeidelsen av kartet er et stort antal lokalfloraer 

 og andre floristiske verker benyttet. 



Indenfor størstedelen av det saaledes avgrænsede omraade er 

 Leontodon hispidus en almindelig utbredt plante. Den findes saa- 

 vel i de nedbørrike kyststrøk i Vest-Frankrig og Syd-Irland som i 

 Østeuropas regnfattige steppetrakter. I syd optrær den især i fjeld- 

 trakter. Om dens forekomst i Alperne skriver C. Schroeter: 

 »Das rauhe Milchkraut (Leontodon hispidus L.), das håufigste von 

 allen [Arten der Gattung], ist zwar eine Wiesenpflanze allge- 

 meinster Verbreitung, von den fettesten Wiesen der Ebene bis hinauf 

 zu den wilden Grasbåndern der Nivalregion, aber es gibt im 

 Verein mit seinen Verwandten geråde auf der Alpweide so håufig 

 den Ton an, dass wir es hier voranstellen mussen. Es findet sich 

 auf allen Bodenarten, auf Weiden, Måhdern und Wildheuplanken, 

 und bildet einen gerngesehenen, wenn auch wenig ertragreichen 

 Bestandteil des Weide- und Måhefutters.« 1 ) 



Det er høist paafaldende at en plante med en saadan utbre- 

 delse, og som viser sig at kunne trives under saa ulikeartede 

 klimatforhold og livsvilkaar forøvrig, i Norge saavidt vi hittil kjen- 

 der til bare har to smaa vokseomraader i de klimatisk mest begun- 

 stigede strøk ved vor vest- og sydkyst. Dette forhold vakte ogsaa 

 Axel B lytt 's opmerksomhet; i sin skildring av vekstlivet i 

 Bordaland fylke skriver han: »Denne i det østlige Sverige almin- 

 delige plante er i Norge mærkelig nok kun fundet paa nogle af 

 vestkystens øer.« 2 ) 



Nogen forklaring av forholdet har han imidlertid ikke forsøkt 

 at gi. 



Hovedmængden av vore »atlantiske« arter er utvilsomt, saa- 

 dan som ogsaa B 1 v 1 1 antok, indvandret til vort land mens kli- 

 matet endnu var mildere end nu. De har engang hat en større 

 utbredelse her i landet end i nutiden, og fra de ytterste grænser 

 de her engang har naadd er de saa siden drevet tilbake til det 

 omraade hvor de nuværende naturforhold gjør det mulig for dem 

 at holde sig. Derfor viser deres utbredelsesgrænse saa stor av- 



] ) C. Schroeter: Das Pflanzenleben der Alpen, s. 375. Zurich 1908. 

 -) Axel Bl ytt: Vekstliv, s. 49. (Joh. Vibe: Topograf.-hist.-statist. 

 beskrivelse over Søndre Bergenhus amt. Kristiania 1896). 



