Kvamshestens devonfelt. 59 



Bergarten i toppen ved varden har et lysere præg end det 

 rode konglomerat som ligger underst, og som staar et stykke op i 

 væggen for vi sydfra kom til østspidsen. I denne saaes kun rødt 

 konglomerat. 



Herfra fulgte vi grænsen vestover. Først saa vi i væggen 

 mest konglomerat (rødt) og lag av rød sandsten. Selve Lille- 

 hestens ostvæg hæver sig ca. 100 m. lodret over grænsen. Under 

 denne en fot av skifre, der igjen ofte er dækket av en mægtig 

 ur av nedramlede sandstens og konglomeratblokker. 



Lagene like forbi svingen paa nordvestre side saa et stykke 

 nedenfra ganske svævende ut, men det er vistnok lag som skjærer 

 sig ut i den utoverheldende væg med fald mot nordøst. Grænsen 

 fra elv 1 og 2 vestover hadde retning v.n.v. med svakt fald 5° — 10° 

 vestover. I uren laa her svære blokker mest av rød sandsten og 

 noget grøn, hvorav saaes et ca. 2 m. mægtig lag i væggen oven- 

 for grænsen, med flere tyndere ovenfor. Ingen steder her saaes 

 ordentlige konglomeratblokker. Rullestenene var her kun av erts 

 til en nøts størrelse. En enkelt av et eples størrelse saaes i rød 

 sandsten. 



Vi fulgte grænsen videre henimot elv nr. 3, hvor jeg 

 noterte dens høide til 740 m. o. h. Rød sandsten og rødt 

 konglomerat stod her helt ned til grænsen. Væggen opover 

 var opsprukket og lavbevokset. Paa veien vestover hadde vi 

 fulgt grænsen et stykke paa avstand for at faa et indtryk 

 av lagningen. Nu fulgte vi den skarpe grænselinje østover igjen. 

 Den var her paa flere steder blottet. Enkelte steder stod grønt 

 konglomerat like ned til grænsen. Under stod grøn, opknust 

 skifer. Turen østover her var ellers litet hyggelig; for i den utover- 

 hængende væg laa talrike løse blokker som saa ut til at kunne 

 ramle ned hvert øleblik. Længer øst blev dette endda værre. 

 Lagningen var vanskelig at faa utredet. Et enkelt lag saaes at 

 falde 10° s.s.ø., et andet med samme fald mot s.v. stod like ved. 

 De fleste lag oppe i væggen syntes dog at falde utover fra feltet. 

 Under stod massiv grøn skifer. Ogsaa ovenfor grænsen, i den 

 røde sandsten, saaes stik og lyse aarer. Like før vi naadde øst- 

 pynten syntes der at være en svak heldning av lagene indover 

 mot fjeldet. 



Rundt hjørnet og langs sydsiden stod næsten utelukkende 



