66 Carl Fred. Kolderup. 



Biotit. 



Muskovit sees allerede makroskopisk som smaa sølvglinsende 

 skjæl i flere av sandstenene. 



Epidot optrær tildels i betydelige mængder, hyppig klinozoisit. 



Kalkspat optrær kun paa enkelte steder. 



Magnetjern, delvis i oktaedere. 



Brun jernsten optrær i store aggregater i de røde sandstener 

 som de farver. Da mineralet danner et yderst tyndt belæg paa 

 endel av sandkornene, viser analysen ikke saa stor gehalt av jern 

 som man kunde være tilbøielig til at anta. 



Titanit optrær dels omkring magnetit, dels i selvstændige indi- 

 vider. 



Zirkon har jeg fundet ganske faa eksemplarer av. 



Som det vil fremgaa av denne fortegnelse over de i sand- 

 stenene fundne korn, er det ikke mange mineraler som optrær, og 

 der er heller ikke nogen enkelte sjeldne mineraler som bevirker at 

 man maa anta at kornene skriver sig fra denne eller hin bestemte 

 bergart. Men mineralselskapet i sin helhet tillater dog slutninger av 

 stor betydning. Den betydelige mængde av feltspat tyder paa at 

 den bergart som har levert sandstenene deres materiale maa ha 

 været en feltspatrik bergart, som har indeholdt baade plagioklas, 

 mikroperthit, mikroklin og ortoklas. Disse feltspater finder vi i 

 vekslende mængder i den syenit som optrær i et stort felt mellem 

 Dalsfjorden og Førdefjorden, og som delvis danner underlaget for 

 konglomerat-sandstensfeltet. Brudstykker av denne syenit findes 

 ogsaa i konglomeratene, særlig i de underliggende bundkonglome- 

 rater. Og det er værd at lægge merke til at ogsaa de andre oven- 

 for nævnte mineraler i sandstenene findes i syeniten, brunjernsten 

 dog undtat. Og foruten disse optrær der næsten ingen andre 

 mineraler i syeniten. Det maa vel derfor ansees for sandsynlig 

 at syeniten ialfald har dannet en væsentlig del av det land, som 

 i devontiden omgav den fordypning eller det bassin, hvori de her- 

 omhandlede konglomerater og sandstener blev avsat 1 ). 



Blokkene i konglomeratene viser imidlertid at der er flere 

 bergarter som har bidraget til deres dannelse, og det er vel derfor 

 sandsynlig at ogsaa sandstenen har faat sit materiale fra flere 



l ) Professor A. Helland er tidligere i „Studier over Konglomerater" 

 ogsaa kommet til det resultat „at det er Hellebergets Syenit som ved sin 

 Destruktion har leveret det væsentligste Materiale til denne Sandsten". 



