76 Carl Fred. Kolderup. 



Som det av dette vil fremgaa er det nuværende devonfelts 

 lagbygning usymmetrisk. Dette behøver dog ikke at bety at an- 

 ordningen av lagene i det oprindelige devonbassin var like usym- 

 metrisk. Vi maa nemlig gaa ut fra at feltet i tidligere tider 

 har været adskillig større. De steile vægger langs feltets grænser 

 viser at vi her staar overfor en begrænsning ved forkastningslinjer. 

 Sandsynligvis er baade Kvamshestens og de øvrige vestnorske 

 devonf elter ved indsynkning langs forkastningslinjer blit bevaret, 

 og det opragende fjeld utenfor den nuværende begrænsning under 

 den store jevnlægning efter devontiden ødelagt. 



At de nuværende grænser ikke kan være oprindelige har alle- 

 rede Helland sterkt pointeret. I »Studier over Konglomerater«, 

 pag. 65 skriver han: »Thi Konglomeratet og Sandstenen har i 

 sin tid udgjort løse usammenhængende Masser, og Bergarter kan, 

 saalænge de har denne Beskaffenhed, ikke avsættes i eller holde 

 sig med saa steile, undertiden næsten lodrette Wægge«. 



Et forhold som man maa være opmerksom paa naar der tales 

 om det oprindelige bassins form, er at der ved mine undersøkelser 

 er paavist forskyvningsplan ved grænsen mot de underliggende 

 krystallinske skifre og syeniten. Det er derfor rimeligst at anta 

 at devonfeltet ikke rigtig ligger paa sin oprindelige plads, selv om 

 flytningen av flere grunde neppe kan ha været særlig stor. Det 

 er vel nærmest saa at under de bevægelser som har fundet sted 

 i jordskorpen efter dannelsen av devonfeltets bergarter, har devonen 

 forholdt sig som en stiv masse der i det væsentlige som et samlet hele 

 har motstaat den foldning som underlaget endnu kunde delta i. 

 Herved er der opstaat en betydelig friktion paa grænsen mellem 

 devonfeltet og underlaget, hvorved der er dannet det før beskrevne 

 forskyvningsplan. 



Om de devoniske konglomerat og sandstensfelters dannelse 

 har der som bekjendt været forskjellige meninger. Carl 

 Friedrich Naumann antok konglomerater og sandstener 

 avsat ved en vældig fra øst kommende flom, H. R e u s c h opfattet 

 dem som deltadannelser og Amund Helland antok at konglo- 

 meratets stener var transportert av bræ, sandstenenes materiale 

 av vand. 



De underliggende betydelige masser av breksier og konglo- 

 merater viser, som det vil fremgaa av beskrivelsene og de ledsa- 

 gende figurer, som regel intet spor av lagdeling i de underste 



